УХВАЛА

06 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 400/4285/19
адміністративне провадження № К/9901/18786/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А. розглянув касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС (Офіс ВПП ДПС) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) ''Миколаївський глиноземний завод'' до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В :
27.07.2020 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 у цій справі.
За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги.
Касаційна скарга Офісу ВПП ДПС не відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 КАС, згідно з яким у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження відповідач вказав пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС.
Згідно з цим пунктом підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті (стаття 328 КАС), є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (пункту 4 частини другої статті 330 КАС).
Системний аналіз наведених положень КАС дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
На обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у цій справі судами першої та апеляційної інстанцій, відповідач вказує, що суди не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №816/1422/17, від 07.02.2019 у справі №806/5086/15, від 20.12.2018 у справі №823/1688/16, від 28.02.2019 у справі №826/10838/15, від 17.01.2018 у справі №804/8943/13-а, від 24.01.2018 №2а-19379/11/2670, від 31.01.2020 №520/10953/18.
У касаційній скарзі викладені обставини щодо проведеної перевірки позивача, висновки за її результатами, наведені норми Податкового кодексу України та висновки Верховного Суду в зазначених постановах, які стосуються оцінки документів бухгалтерського, податкового обліку, податкової інформації стосовно діяльності контрагентів платника податків та їх матеріально - технічних можливостей для здійснення відповідної господарської діяльності при встановленні факту, що господарські операції, на оформлення яких виписані документи, не відбулися (не мали реального змісту).
ГУ ДПС у касаційній скарзі вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог статті 242 КАС, оскільки суди не надали всебічної оцінки усім доводам відповідача. Доводів про неправильне застосування судами норм матеріального права (і яких саме) в касаційній скарзі не наведено. Норми Податкового кодексу України наведені безвідносно до таких доводів. Фактично доводи відповідача в касаційній скарзі стосуються неправильного встановлення судами обставин у справі внаслідок неправильної оцінки доказів.
Водночас Офіс ВПП ДПС не посилається на порушення судом норм процесуального права, при оцінці доказів, які відповідно до частини другої статті 353 КАС можуть бути підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд і які можуть бути підставою для касаційного оскарження згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС.
Висновки Верховного Суду, на які посилається відповідач, наведені не у взаємозв`язку із встановленими судом у цій справі обставинами, тоді як відповідно до вимог норми пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС невідповідність правозастосування судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду може бути підставою касаційного оскарження у разі, якщо цей висновок зроблений у подібних правовідносинах. Натомість інше вирішення судом апеляційної інстанції спору у цій справі в порівнянні із справами, на висновок Верховного Суду в яких посилається відповідач, обумовлено іншим складом обставин у справі та оцінки доказів у їх сукупності.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга Офісу ВПП ДПС підлягає поверненню як така, що не містить викладення підстав касаційного оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій у цій справі.
Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	Є.А. Усенко