ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 липня 2020 року           справа №360/1865/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

   Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 р. у справі  № 360/1865/20 (головуючий І інстанції Басова Н.М.)  за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінфорс” про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця,-
                                                             УСТАНОВИВ:
12 травня 2020 року ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (далі – відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінфорс” (далі – третя особа), в якому позивач просив суд: - визнати постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 61895510 протиправною та скасувати її; - вирішити питання про судові витрати (а.с.1-9).           
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.05.2020 позивачу стало відомо, що приватним виконавцем Дорошкевич Вірою Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61895510 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича про звернення стягнення заборгованості.
Позивач зазначив, що йому не відома дата винесення постанови відповідачем про відкриття виконавчого провадження № 61895510. 04.05.2020 позивач направив відповідачу запит на отримання копії зазначеної постанови, проте відповіді не отримав. 
Позивач зазначив, що зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 . Тобто, на час винесення спірної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61895510, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, у відповідача були відсутні докази того, що адреса реєстрації боржника здійснена у виконавчому окрузі м. Києва, а тому  у відповідача не було підстав для винесення оскаржуваної постанови.
Крім того, позивач зазначив, що орієнтовний розмір судових витрат у справі складає 5840,80 грн, а саме 840,80 грн - судовий збір та 5000 грн - витрати по підготовці до розгляду справи. Просив вирішити питання про судові витрати.
Вважаючи протиправною постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 61895510, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.                                                          Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 р. у справі  № 360/1865/20 позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни ВП № 61895510 від 22.04.2020 про відкриття виконавчого провадження. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни ВП № 61895510 від 22.04.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни ВП № 61895510 від 22.04.2020 про стягнення з боржника основної винагороди виконавця. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни ВП № 61895510 від 22.04.2020 про арешт коштів боржника. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни ВП № 61895510 від 22.04.2020 про арешт майна боржника. Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (місце знаходження: 02002, м.Київ, вулиця Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок. У задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.
         Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.                                                                                           В обґрунтування апеляційної скарги відповідачем зазначено, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.
          В письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанцій залишити без змін.
                Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
          Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.                                                                      Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.                                                  Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.                               Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , є боржником у виконавчому провадженні ВП № 61895510, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (а.с. 8,9,12-14,48-56).
Матеріали виконавчого провадження також містять копію договору про споживчий кредит №582297-А від 14.06.2019, який укладений між ТОВ “СС ЛОУН” та ОСОБА_1 на суму 7000 гривень, а   також  додаткову угоду №1  від 12.07.2019 до цього договору про зміну графіку платежів, в яких зазначено як адреса реєстрації та фактичного проживання позичальника ОСОБА_1 : Обухівський район, Київська область, Підгірці, д.167; іншої адреси його проживання не зазначено (а.с. 34-39).                                                            Виконавчим написом від 15.04.2020 за № 8004, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., звернуто стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 582297-А від 14.06.2019, укладеним ним із ТОВ “СС ЛОУН”, на користь стягувача - ТОВ “Фінфорс”. Стягнення заборгованості провадиться за період з 18.09.2019 по 11.03.2020. Сума повної заборгованості складає 19069,75 грн (зворотній бік а.с.46).
Отримавши виконавчий напис нотаріуса від 15.04.2020 за № 8004, ТОВ “Фінфорс” звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м .Києва Дорошкевич В.Л. із заявою №б/н від 21.04.2020 про примусове виконання виконавчого напису № 8004 від 15.04.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 19069,75 грн (а.с.34).
У виконавчому написі нотаріусу від 15.04.2020 за № 8004 зазначено адресу реєстрації боржника – 08710, Київська область, Обухівський район, с.Підгірці; адресу проживання: АДРЕСА_3 (зворотній бік а.с.46).
В заяві від 21.04.2020 б/н за вх. № 5928 від 22.04.2020 про його примусове виконання фактична адреса стягувача: 01042, м.Київ, Новопечерський провулок, буд.19/3, корпус 2, офіс 9 (а.с.34).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л. від 22.04.2020 було відкрито  виконавче провадження № 61895510 з примусового виконання виконавчого напису №8004, виданого 15.04.2020 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінфорс”   заборгованості в розмірі 19069,75 грн (зворотній бік а.с.48-49).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л. про стягнення з боржника основної винагороди від 22.04.2020 ВП № 61895510, стягнуто з боржника, ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 1906,98 грн (а.с.50).
Постановою приватного виконавця про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 61895510 від 22.04.2020 визначено для боржника,  ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в загальній сумі 300,00 грн (а.с.зворотній бік а.с.51-52).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л. про арешт майна боржника від 22.04.2020 ВП № 61895510, накладено арешт на майно, що належить боржнику, у межах звернення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 21976,73 грн (а.с.53).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л. про арешт коштів боржника від 22.04.2020 ВП № 61895510, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також, на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (зворотній бік а.с.54-55).
Отже всі зазначені постанови прийняті приватним виконавцем однією датою і надіслані боржнику одночасно (а.с.48,50,51, зворотній бік а.с.52,54).
Посилаючись на те, що у відповідача не було підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкрито не за місцем розташування боржника та його майна, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.                                                                                                              Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив наступне.          
          Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 30.06.2000 (а.с.12-14).
Суд першої інстанції, керуючись статтями 73,76 КАС України, визнав неналежними доказами у справі, надані відповідачем на підтвердження факту проживання ОСОБА_1   за адресою: АДРЕСА_4 про його примусове виконання, оскільки ці обидва документи створені за ініціативою стягувача, на підставі документів кредитування позивача, однак в самому кредитному договорі № 582297-А від 14.06.2019, а   також в додатковій угоді від 14.06.2020 до цього договору - визначення такої адреси проживання   позичальника відсутнє.
Інших належних доказів, що підтверджують факт проживання боржника         ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 ,  чи іншою адресою в м. Києві на момент прийняття приватним виконавцем вказаного виконавчого документу до виконання, суду не надано, отже відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності вчинення ним виконавчих дій і прийняття виконавчих документів стосовно ОСОБА_1 .
          Підсумовуючи  викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 61895510 від 22.04.2020 на підставі виконавчого напису №8004 від 15.04.2020, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем.
          Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.
          Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються  Законом України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів”.
Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом п.1 ч.2 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно ч. 1  ст. 19 Закону № 1404-VIII, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до  статті 5 цього Закону  віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
Відповідно до ч.1  ст.27 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII Закону України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів”  (далі – Закон № 1403-VIII) фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесені до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного  Законом № 1404-VIII.
За правилами ч.1, 2 ст.24 Закону № 1404-VIII    виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону № 1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до частин 1, 2, 6    статті 25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону № 1404-VIII знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що і Закон № 1404-VIII, і Закон № 1403-VIII визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.
При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Отже, у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Згідно приписів п.1 ч.1  ст.26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у  статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3  ст. 26 Закону № 1404-VIII).
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати  декларацію про доходи  та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5  ст. 26 Закону № 1404-VIII).
Отже, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює свою діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження для їх виконання, якщо не виявлено жодної з передбачених  законом  підстав для повернення виконавчого документу стягувачу та відмови у відкритті виконавчого провадження.
Слід зазначити, що Законом № 1404-VIII ( в редакції на час вчинення виконавчих дій) не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 30.06.2000 (а.с.12-14).
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ “Фінфорс” звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м .Києва Дорошкевич В.Л. із заявою №б/н від 21.04.2020 про примусове виконання виконавчого напису № 8004 від 15.04.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 19069,75 грн (а.с.34).
У виконавчому написі нотаріусу від 15.04.2020 за № 8004 зазначено адресу реєстрації боржника – 08710, Київська область, Обухівський район, с.Підгірці; адресу проживання: АДРЕСА_3 (зворотній бік а.с.46). 
Саме зазначене у заяві про відкриття виконавчого провадження та виконавчому написі № 8004 від 15.04.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., місце проживання боржника і було підставою для вчинення виконавчих дій, зокрема відкриття виконавчого провадження в окрузі міста Києва. 
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови “Про відкриття виконавчого провадження” від 22.04.2020 року ВП № 61895510, оскільки відповідач діяв у відповідності ст.ст.  24,  26 Закону України “Про виконавче провадження”  та підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на час відкриття виконавчого провадження не мав.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 511/1342/17: 
“За таких обставин, враховуючи, що державний виконавець не має обов`язку перевіряти місцезнаходження боржника, що зазначив стягувач у виконавчому документі, не було підстав вважати, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання та повертати його стягувачу. 
Установивши, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження були вчинені відповідно до вимог  частини першої  статті 24 Закону України “Про виконавче провадження”,  державний виконавець відкрив виконавче провадження за місцем проживання боржника, яке зазначив стягувач у заяві про відкриття провадження, тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку,  про відсутність підстав для скасування постанови.
          Доводи касаційної скарги про те, що державний виконавець не мав права приймати постанову про відкриття  виконавчого провадження є безпідставні, оскільки право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби належить стягувачу.”.
          Колегія суддів вважає помилковим посилання  відповідача у апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 25 червня 2019 у справа № 826/7969/16, з огляду на те, що Верховний Суд у зазначеній постанові висловлював висновок за інших фактичних обставин. Відповідно у справі № 826/7969/16 встановлено, що у заяві про відкриття виконавчого провадження, поданої стягувачем до начальника відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області, зазначено про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса від 10.03.2016 №334 за місцезнаходженням транспортного засобу. Верховний суд погодився  з висновками судів, що при поданні стягувачем вказаної заяви останнім не зазначено та не надано доказів, які б підтверджували перебування вказаного транспортного засобу станом на момент подання заяви про відкриття виконавчого провадження за вказаною адресою.
          З огляду на правомірність відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про протиправність постанов, прийнятих приватним виконавцем від 22.04.2020 року у ВП № 61895510.
          Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.                                                                                Відповідно до положень ч.1  ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.                                                                                Керуючись статтями   250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства   України, -    
  
                                                         ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 р. у справі  № 360/1865/20  – задовольнити.                                                            Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 р. у справі  № 360/1865/20  – скасувати.                                                                                            Прийняти нову постанову.                                                                                                    У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінфорс” про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця - відмовити.                                                                                                                        Повне судове рішення – 02 липня 2020 року.                                                            Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.                                                                                                              Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину. 
Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін
Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук
                                                                                                               І.В. Сіваченко