СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2020                   Справа № 913/717/19

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. 
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін заяву   ТОВ "Соколівські надра" про розподіл судових витрат у справі № 913/717/19
за позовом АТ "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця", м. Лиман Донецької області,
до ТОВ "Соколівські надра", м. Сєвєродонецьк Луганської області,
про стягнення 261 742,97 грн.,
ВСТАНОВИАЛА:

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 апеляційну скаргу АТ "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман Донецької області на рішення господарського суду Луганської області від 01.07.2020 у справі № 913/717/19 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Луганської області від 01.07.2020 у справі № 913/717/19 залишено без змін.
За змістом   статті 244 Господарського процесуального кодексу України   (далі -   ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
04.09.2020 до ухвалення постанови судом апеляційної інстанції ТОВ "Соколівські надра" подано відзив, до якого було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу, в якій ТОВ "Соколівські надра" просило здійснити розподіл судових витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції по справі № 913/717/19 та стягнути з позивача суму витрат наданої професійної правничої допомоги в розмір згідно поданих доказів, які будуть надані Східному апеляційному 
14.09.2020 ТОВ "Соколівські надра" звернулося до апеляційного суду із заявою про розподіл судових витратна правничу допомогу, в якому просило здійснити розподіл судових витратна правничу допомогу за розгляд апеляційної скарги та стягнути з позивача фактично оплачену відповідачем суму витрат наданої правничої допомоги в розмірі 21440,25 грн.
Розглядаючи заяву  ТОВ "Соколівські надра" про розподіл судових витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Положеннями   статті 59 Конституції України   встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини 3   статті 2 Господарського процесуального кодексу України   основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ст. 1312   Конституції України   для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом      статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»      договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі   статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України   передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частин 1, 2   статті 126 Господарського процесуального кодексу України   витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8   статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3   статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас за змістом частини 4   статті 126 Господарського процесуального кодексу України   розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6   статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
При визначенні суми відшкодування адвокатських витрат, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Як свідчать матеріали справи, відповідач звернувся до адвоката Цимбалюка О.В. з метою надання останнім правової допомоги, пов`язаної із захистом прав та інтересів відповідача у даній справі.
На підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відповідач надає копії договору підряду №17 щодо надання професійної правничої допомоги від 17.08.2020, акта виконаних робіт № 1/17 від 07.09.2020, акта виконаних робіт № 17/2 від 10.09.2020, платіжного доручення № 879 від 08.09.2020, платіжного доручення № 881 від 10.09.2020, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витягу з реєстру платників податку, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2970 від 30.07.2008, витягу з Єдиного реєстру адвокатів України. Копія довіреності від 03.02.2020 міститься в матеріалах справи.
Так, відповідно до умов договору №17 щодо надання професійної правничої допомоги від 17.08.2020, який укладений між ТОВ "Соколівські надра" (клієнт) та Цимбалюком О.В. (адвокат), адвокат зобов`язується надати правову допомогу за дорученням клієнта (п. 1.1).
Згідно із положеннями п.п. 4.3.1. договору остаточна вартість правничої допомоги (правової послуги) встановлюється сторонами в акті виконаних робіт (наданих послуг).
07.09.2020 між відповідачем та адвокатом підписаний акт виконаних робіт № 1/17, відповідно до якого загальна сума наданої професійної правничої допомоги становить 12040,25 грн.
10.09.2020 між відповідачем та адвокатом підписаний акт виконаних робіт № 17/2, відповідно до якого загальна сума наданої професійної правничої допомоги становить 9400,00 грн.
На підтвердження доказів оплати наданих послуг відповідачем надані копії платіжних доручень № 879, 881 від 08.09.2020 та від 10.09.2020 на суму 21440,25 грн.
Суд вважає підтвердженими витрати відповідача на професійну правничу допомогу, пов`язані зі усним консультуванням, аналізом та вивченням матеріалів справи, вивчення та аналізу умов договору, складанням відзиву на позовну заяву, заяви щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження, представництва в господарському суді апеляційної інстанції.
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у   ст.126 Господарського процесуального кодексу України   та у   ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
З огляду на приписи   ст. 15 Господарського процесуального кодексу України   при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Враховуючи те, що відповідачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів фактичного перерахування йому коштів на підставі договору, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, апеляційний суд дійшов висновку, що у відповідності до   ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати відповідача на правничу професійну допомогу в сумі 21440,25 грн. покладаються на позивача.
Крім того, від позивача не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Враховуючи те, що відповідач надав суду докази отримання ним правничої допомоги, довів витрачений час адвокатом на вирішення питань, які виникають при вирішення даного спору, а постановою суду апеляційної інстанції від 09.09.2020 у цій справі апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, то заяву відповідача слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з покладенням на позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21440,25 грн.
Керуючись статтею   129,   244 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву   ТОВ "Соколівські надра" про розподіл судових витрат у справі № 913/717/19 задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, ідентифікаційний код 40150216) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Соколівські надра" (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37-а, ідентифікаційний код 34086384) суму витрат наданої професійної правничої допомоги в розмірі 21440,25 грн.
Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Дана додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено   ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                         М.М. Слободін  

Суддя                                                                                                В.І. Сіверін  

Суддя                                                                                                О.І. Терещенко