Дата документу 20.08.2020 Справа № 335/7487/19

Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №335/7487/19                                                  Головуючий в 1-й інстанції Соболєва І.П.
Провадження №22-ц/807/1400/20                                          Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 серпня 2020 року                 м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
  головуючого, судді-доповідача  суддів:  за участю секретаря 	  Подліянової Г.С., Кочеткової І.В., Маловічко С.В., Путій Д.В..	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу , стягнення суми вартості товару, стягнення неустойки за затримку повернення коштів та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу від 25 січня 2019 року, стягнення суми вартості товару, стягнення неустойки за затримку повернення коштів та моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 25 січня 2019 року він придбав в інтернет-магазині «АЛЛО» - фізична особа-підприємець  ОСОБА_1 , машинку для стрижки Moser 1591-0062 ChroMini Pro, яку він безпосередньо отримав поштою 26 січня 2019 року. Договір про придбання товару був укладений на відстані через засоби дистанційного зв`язку, а саме - через інформаційні мережі Інтернет, що не суперечить вимогам пунктів 8, 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-ХІІ.

Оплата товару була здійснена карткою (сума зазначена в долларах США 84,94USD). На день оплати товару сума за курсом НБУ у гривні складала – 2 369, 46 грн.

26 січня 2019 року придбаний товар було повернуто Новою поштою, оскільки машинка, заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю«AЛЛO» (ФОП ОСОБА_1 ) на офіційному сайті інтернет-магазину як машинка для стрижки волосся, виявилася зовсім не машинкою для стрижки, а машинкою для окантовки.
З огляду на зазначене, позивач був вимушений заповнити форму на повернення грошей.
Однак, в поверненні грошей йому відмовили, надіславши Новою поштою машинку і лист-відповідь.
Вважає, що відповідач своїми діями порушив права споживача, внаслідок чого він зазнав душевних страждань, його звичайний уклад життя було порушено. Внаслідок ухилення відповідача від негайного повернення сплачених коштів, позивач вимушений збирати велику кількість документів, звертатись за юридичною допомогою, витрачати час та кошти для захисту своїх прав, що позначилось на душевному стані позивача та призвело до погіршення взаємовідносин у сім`ї. 
Із урахуванням зазначеного, позивач просив суд розірвати договір купівлі-продажу машинки для стрижки Moser 1591-0062 ChroMini Pro від 25 січня 2019 року та стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» та з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь позивача 2369,46 грн у якості повернення сплаченої за товар грошової суми.
Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» та фізичної особи – підприємця   ОСОБА_1 на користь позивача неустойку за затримку повернення грошових коштів у відповідності до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 100% від вартості товару – 2369,46 грн.
Стягнути солідарно з фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення прав споживачів, на користь позивача грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн.
Стягнути судові витрати на користь позивача.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу від 25 січня 2019 року стягнення суми вартості товару, стягнення неустойки за затримку повернення коштів та моральної шкоди задоволено частково.
Розірвано договір купівлі-продажу товарів, а саме: машинки для стрижки Moser 1591-0062 ChroMini Pro від 25 січня 2019 року, укладений між фізичною особою-підприємцем  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені ним кошти на виконання договору купівлі-продажу товарів від 25 січня 2019 року в сумі 2 369,46 грн, неустойку згідно ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 2 369,46 грн та моральну шкоду в сумі 1 000, 00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 683,41 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, фізична особа-підприємець  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2020 року та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував видаткову накладну, що міститься матеріалах справи, з якої вбачається, що вартість машинки становить 2 237,00 грн та 50, 00 грн за додаткові послуги з формування посилки, тому прийняте рішення в частині стягнення вартості товару в розмірі 2369,46 грн не обґрунтоване. 
Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги, що товар був переданий позивачеві в належному стані та комплектності, жодних слідів використання товар не мав, а повернутий товар містив сліди використання, а позивачем не доведено протилежного, тому відсутні підстави для розірвання договору купівлі-продажу та повернення вартості товару. Зазначає, що позивач не надав суду доказів того, що товар, який він придбав завдав шкоди життю, здоров`ю або майну потерпілого, внаслідок чого моральна шкода стягненню з відповідача не підлягає.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_2 , адвокат Черкашин І.І., зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО», будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомденням про вручення судових повісток ( а.с. 216, а.с. 219 ) до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до положень ст. 372 ЦПК Украни суд апеляційної інстанції відклвадає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином провідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на вказане, колегія у відповілдності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України здійснила апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО»

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалдив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуаьного права

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.
Рішення суду мотивовано тим, що після отримання товару в цей же день позивач виявив, що машинка, заявлена на офіційному сайті Інтернет магазину як машинка для стрижки волосся, виявилася зовсім не машинкою для стрижки, а машинкою для окантовки, тому він повідомив про це відповідача ФОП ОСОБА_1 та просив забрати в нього цю машинку і повернути сплачені ним кошти за товар. На час розгляду справи відповідач ФОП ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання та не розірвав договір і не повернув позивачу гроші у розмірі вартості товару. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині розірвання договору укладеного 25 січня 2019 року на відстані через засоби дистанційного зв`язку, а саме через інформаційні мережі, інтернет, підлягають задоволенню на підставі ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів», до договору, укладеного на відстані застосовуються положення, передбачені частиною п`ятою-дев`ятою статті 12 цього Закону, тобто підлягають стягнененню з відповідача ФОП ОСОБА_1 сплачені позивачем за товар кошти в сумі 2369.46 грн, неустойка за затримку повернення грошей в розмірі 2369.26 грн .З урахуванням характеру поведінки відповідача ФОП ОСОБА_1 , душевних і психічних страждань позивача, заявлені позовні вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 000 грн. Разом з цим, позовні вимоги до відповідача ТОВ «АЛЛО» про стягнення коштів та моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки продавцем машинки для стрижки є відповідач ФОП ОСОБА_1 , позивач перераховував кошти за придбаний товар на картковий рахунок саме ФОП ОСОБА_1 , що доводить , що останнім були порушені його права згідно до положень Закону України "Про захист прав споживачів" та відповідно ним завдано моральної шкоди.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають вимогам закону і фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 25 січня 2019 року ОСОБА_2 оформив заявку в інтернет-магазині ТОВ «АЛЛО» (http://allo.ua) на придбання товару, а саме: машинку для стрижки Moser 1591-0062 ChroMiniPro чорна. Про дату продажу товару – 25 січня 2019 року свідчить також копія гарантійного талону (а.с. 9) і накладна № S2 19016181 00003 від 25 січня 2019, з якої вбачається, що продавцем товару є ФОП  ОСОБА_1 , а отримувачем – ОСОБА_2 (а.с. 26). 

Оплата товару була здійснена валютною карткою ( сума була списана в доларах США – 84.94 USD), що за курсом НБУ у гривні станом на 25.01.2019 року складала 2369.46 грн. (а.с.11).

Відповідно до накладної №S2 19016181 00003 від 25 січня 2019 року, машинка для підстригання Moser 1591-0062 ChroMiniPro чорна, вартість – 2 237,00 грн. (а.с. 26).

26 січня 2019 року позивачем було отримано вищевказаний товар у відділенні перевізника «Нова Пошта», що підтверджується скрін-шотом з сайту «Нова пошта» (а.с. 12) та експрес-накладною № 20400117054507 від 25 січня 2019 року (а.с. 54).

26 січня 2019 року  ОСОБА_2 було повернуто товар через відділення перевізника «Нова Пошта» на адресу ТОВ «АЛЛО» ( а.с. 10), оскільки машинка, заявлена ФОП ОСОБА_1 на офіційному сайті інтернет – магазину, як машинка для стрижки волосся, виявилася не машинкою для стрижки, а машинкою для окантовки.

05 лютого 2019 року ФОП ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 було направлено повідомлення, яким відмовлено у задоволенні його вимог про повернення коштів за придбаний товар - машинку для підстригання Moser 1591-0062 ChroMiniPro чорна, оскільки під час огляду товару працівниками магазину було виявлено: сліди використання та втрачений товарний вигляд, а саме залишки волосся, потертості та розірвана упаковка, що зафіксовано на фотознімках. ( а.с. 8, 47-53).

11 травня 2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області було підписано Акт щодо додержання суб`єктом господарювання (ТОВ «АЛЛО») вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів № 001675 від 11 травня 2019, відповідно до якого порушень не виявлено.

Відповідно листа Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області № 7-4/1909367 від 13 травня 2019  року зазначається, що фахівцями Головного управління, на підставі погодження Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, здійснено вихід для проведення позапланової перевірки державного нагляду (контролю) ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «АЛЛО» в ході якого встановлено, що ФОП  ОСОБА_1 господарську діяльність за адресами, які зазначено у погодженнях Мінекономрозвитку, а тому перевірка законності їх господарської діяльності неможлива, місце провадження ФОП господарської діяльності не встановлено. Під час проведення позапланового заходу державного нагляду за дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів ТОВ «АЛЛО», представником надані пояснення, щодо розміщення ФОП  ОСОБА_1 на веб-сайті http://allo.ua інформації про товари з метою пропонування таких товарів до продажу необмеженому колу осіб на підставі договору про співробітництво від 01 грудня 2018 року. Також надано висновок, що продавцем товару є ФОП  ОСОБА_1 (а.с.15).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку, є договором, укладеним на відстані.
Права споживача в разі укладення договору на відстані регулюються статтею 13 Закону України "Про захист прав споживачів", яка є спеціальною для такого виду договорів.
Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Закону України "Про захист прав споживачів" положення цієї статті не застосовуються до договорів, укладених на відстані, які стосуються: 1) правочинів з нерухомим майном, крім оренди такого майна; 2) правочинів з цінними паперами; 3) фінансових послуг; 4) продажу товарів торговельними автоматами; 5) телекомунікаційних послуг; 6) правочинів, здійснених на аукціоні, якщо участь у ньому можлива і без використання засобів дистанційного зв`язку. Перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5) інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору. У разі ненадання такої інформації суб`єкт господарювання несе відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону. Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку. Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв`язку і оплачується через оператора телекомунікаційних послуг.
Згідно з частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Саме такий публічний договір - розміщено на сайті інтернет-магазину ТОВ «АЛЛО».
На сайті ТОВ «АЛЛО» http://allo.ua відсутня інформація про дійсного продавця – ФОП  ОСОБА_1 .. Представник ТОВ «АЛЛО» у судовому засіданні 08.11.2019 року пояснила, що програмне забезпечення встановлено таким чином, що платежі одразу надсилаються продавцю, у даному випадку кошти надходять на банківський рахунок ФОП  ОСОБА_1 .
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду, що саме між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу товару за допомогою засобів дистанційного зв`язку, а саме шляхом оформлення позивачем замовлення через інтернет - магазин ТОВ «Алло» (http://allo.ua). 
Отже, за змістом частин четвертої, сьомої статті 13 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. До договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою-дев`ятою статті 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 - ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. Будь-які витрати, пов`язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв`язку з поверненням продукції. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов`язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов`язання з оплати її вартості. Якщо споживачеві не було надано документ (електронний документ), який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями, такий правочин не є підставою для виникнення обов`язків для споживача. У разі ненадання документа (електронного документа) або підтвердження інформації споживач повідомляє продавця (виконавця) про недійсність договору. Продавець (виконавець) протягом тридцяти днів з моменту одержання такого повідомлення повинен повернути споживачеві одержані кошти та відшкодувати витрати, понесені споживачем у зв`язку з поверненням продукції. Для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору. У разі коли продавець (виконавець) або третя особа надала споживачеві кредит на суму коштів за договором, укладеним поза торговельними або офісними приміщеннями, такий кредит втрачає чинність у момент розірвання договору. Якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.

В даному випадку, відповідно до частини третьої, четвертої статті 698 ЦК України до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця - фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними.
Таким чином, будь-які умови договору, що обмежують права покупця - фізичної особи порівняно з правами, встановленими, зокрема Законом України "Про захист прав споживачів", є нікчемними. Зазначене стосується і обмеження права споживача на розірвання укладеного на відстані договору шляхом повідомлення продавця про це протягом 14 днів з моменту отримання товару (частина четверта статті 13 вказаного Закону). 
Колегія суддів зауважує, що позивач отримав товар 26 січня 2016 року у відділенні перевізника «Нова пошта» та під час приймання його не оглядав, після отримання товару позивач відкрив коробку та дізнався, що придбаний ним товар – машинка, заявлена на офіційному сайті інтернет – магазину, як машинка для стрижки волосся, виявилася машинкою для окантовки, що не відповідає умовам укладеного між сторонами договору, та в цей же день позивач повернув товар через відділення перевізника « Нова пошта» на адресу ТОВ « АЛЛО». 
Отже, виходячи з положень ч. 5 - ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавць (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідмлення споживачем про розірвання договору. Якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожен день затримки повернення грошей.
        Аналіз наведених вище норм права дає підстави вважати, що висновки суду першої інстанції, про те, що споживач має право заявити про розірвання договору, та ставити питання про повернення грошей, сплачених за товар, неустойки за кожен день затримки повернення грошей є  цілком доведеними та обґрунтованими. 
Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
При зверненні до суду із позовом ОСОБА_2 посилається на норми Цивільного Кодексу України, які регулються порядок відшкодування моральної шкоди та Законом України « Про захист прав споживачів».
Так, відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів" (в редакції, чинній нас час виникнення спірних правовідносин) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. 
Відповідно до пункту 15 статті першої Закону України « Про захист прав сподживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
Відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. 
Ураховуючи те, що судом встановлено, що саме ФОП ОСОБА_1 позивачу було надано недостовірну та неповну інформацію про придбану продукцію, машинка заявлена на офіційному сайті Інтернет магазину як машинка для стрижки волосся, виявилася машинкою для окантовки, у зв`язку з чим було задоволено позовні вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу машинки для стрижки та стягнуто кошти в сумі 2369.46 грн у якості повернення сплаченої за товар грошової суми, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про наявність підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди. 
Таким чином ОСОБА_2 зазнав певних незручностей через нерозв`язання спірної ситуації позасудовим способом, витрачанням свого особистого часу на звернення до суду, у зв`язку з неможливістю захистити порушене право споживача, що негативно позначилося на його психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань, керуючись установленими законом принципами розумності, виваженості та справедливості, врахувавши характер і тривалість страждань, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції за можливе стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_1 на користь позивача 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди. 
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем було пошкоджено упаковку товару та нібито відбулася втрата товарного вигляду через наявність слідів використання товару, на підтвердження цих обставин відповідач надав фотографії не заслуговують на увагу, оскільки з наданих відповідачем фотографій не можна встановити чи це той самий товар, який було повернуто позивачем ( відсутність можливості звірити серійні номери або інші унікальні ознаки) та де, коли і ким ці фотографії було зроблено. Крім того, колегія суддів зауважує, що позивач повернув товар одразу після отримання, як тільки зрозумів, що товар не відповідає описанню на сайті, а відповідний час зафіксований на накладних ТОВ «Нова пошта», які містяться в матеріалах справи.
Окремо слід зазначити, що частина 7 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначає, що зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору.
Доводи апеляційної скарги про те, що вартість товару склала 2237 грн 00 коп та 50 грн сплачено за додаткові послуги не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції встановлено, що оплата товару була здійснена позивачем валютною карткою сума була списана в доларах США – 84.94 USD (а.с. 11), що на день оплати товару за курсом НБУ становить 2369.46 грн. Той факт, що в видатковій накладній відображені додаткові послуги вартістю 50 грн не є підтвердженням їх існування. При оформленні замовлення позивач сплачував вартість товару, який було придбано на сайті Інтернет – магазину « АЛЛО».
В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 , всі доводи апелянта зводяться лише до переоцінки доказів і тлумачення норм діючого законодавства на свій розсуд, а тому розцінюються колегією суддів критично і до уваги не приймаються, оскільки не можуть слугувати підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Отже, оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 5 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, №23, ЄСПЛ, від 18 липня 2007 року).

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд судове рішення не змінює та не ухвалює нове, тому підстав для розподілу судових витрат немає. 

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2020 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С. Кочеткова І.В. Маловічко С.В.