ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 р. 	Справа № 520/118/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. 
за участю секретаря судового засідання  Патової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України  на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 (суддя Кухар М.Д.,  61022, м. Харків, майдан Свободи,6, повний текст складено 12.03.20) по справі № 520/118/20
          за позовом         Міністерства юстиції України  
          до         Засновника газети "Слово правди" Валківський районний комітет Комуністичної партії України                 
          про припинення випуску друкованого засобу масової інформації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Міністерство юстиції України, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- припинити випуск газети «Слово правди», зареєстрованої Харківським обласним управлінням по пресі, свідоцтво № ХК 220; місцезнаходження: 312450, місто Валки, вулиця Жовтнева, 4; засновником якої є Валківський районний комітет Комуністичної партії України.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що програмні цілі Газети, а саме пропаганда комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки не відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак її випуск підлягає припиненню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 в задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у  повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на даний час програмні цілі газети "Слово правди" не відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак її випуск підлягає припиненню у судовому порядку відповідно до приписів статті 18 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» за зверненням Міністерства юстиції України. На думку позивача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спочатку Мін`юст повинен установити невідповідність діяльності, у даному випадку, - друкованого засобу масової інформації, вимогам Закону № 317-VIII, шляхом проведення правової експертизи та складання відповідного рішення Комісією та лише після складання рішення про невідповідність вимогам Закону №317-VIII Мін`юст у десятиденний строк (з моменту складання такого рішення) може звернутись із позовом до суду щодо припинення діяльності такого об`єкта», оскільки Порядок   прийняття рішень щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал- соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки»№ 354, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2015 року  не встановлює можливості проведення Міністерством юстиції України правової експертизи друкованих засобів масової інформації із складанням окремого правового висновку щодо них та не передбачає подальшого звернення до суду з позовом про припинення їх випуску, як це вимагає норма статті 18 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» у разі порушення, зокрема, частини першої статті З цього Закону.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст.   229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Харківським обласним управлінням преси відповідно до вимог Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (далі - Закон № 2782-ХІІ) 18.10.1994 було зареєстровано газету «Слово правди» (далі - Газета). Засновником Газети, відповідно до відомостей в Державному реєстрі друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності, є Валківський районний комітет Комуністичної партії України.
Відповідач має статус юридичної особи та містить наступні відомості в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: зареєстровано - 28.12.1993, дата запису - 20.09.2005, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - 0000 000109, ідентифікаційний код юридичної особи - 22682000, місцезнаходження: 63002, Харківська обл., Валківський район, місто Валки, вулиця Карла Лібкнехта, будинок 3; керівник - Нагорний ОСОБА_1 .
Газета не є юридичною особою, її діяльність здійснюється на підставі Статуту редакції газети Валківської районної комуністичної організації «Слово правди» від 18.10.1994.
Встановивши те, що напрямком Газети є інформування читачів про роботу районної Комуністичної організації, її первинних осередків по захисту соціальних та правових інтересів трудівників району, а також те, що програмними цілями Газети, зокрема є пропаганда принципів колективізму, інтернаціоналізму та дружби народів, протистояння націоналістичному та політичному екстремізму Головне територіальне управління юстиції у Харківській області листами від 25.11.2015 № 08.02-30/08.02-25/6146 та від 15.10.2019 № 08.02-24/08.02-16/4270 надіслало Відповідачу повідомлення щодо необхідності перереєстрації друкованого засобу масової інформації.
Проте, відповіді до Головного територіального управління юстиції у Харківській області від відповідача за результатами розгляду вказаних листів не надходило.
Зазначене зумовило звернення Міністерства юстиції України з позовом про припинення випуску газети "Слово правди", засновником якої є Валківський районний комітет Комуністичної партії України.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не дотримався законодавчо визначеної процедури щодо встановлення невідповідності діяльності друкованого засобу масової інформації - газети "Слово правди", а саме звернувся до суду із позовом щодо припинення діяльності зазначеного об`єкта без попереднього установлення невідповідності його діяльності шляхом проведення правової експертизи. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Статтею 15 Конституції України передбачено, що суспільне життя в Україні ґрунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов`язкова. Цензура заборонена.
Закон України від 16 листопада 1992 року № 2782-XII «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2782-XII) створює правові основи діяльності друкованих засобів масової інформації (преси) в Україні, встановлює державні гарантії їх свободи відповідно до Конституції України, Закону України «Про інформацію» та інших актів чинного законодавства і визнаних Україною міжнародно-правових документів.
У цьому Законі під друкованими засобами масової інформації (пресою) в Україні розуміються періодичні і такі, що продовжуються, видання, які виходять під постійною назвою, з періодичністю один і більше номерів (випусків) протягом року на підставі свідоцтва про державну реєстрацію (стаття 1).
За правилами статті 2 Закону N 2782-XII свобода  слова  і  вільне  вираження у друкованій формі своїх поглядів і переконань гарантуються Конституцією України і відповідно до цього Закону означають право кожного вільно і незалежно шукати, одержувати, фіксувати, зберігати, використовувати та поширювати будь-яку інформацію за допомогою друкованих засобів масової інформації, крім випадків, визначених законом, коли обмеження цього права необхідно в інтересах  національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Друковані засоби масової інформації є вільними. Забороняється створення та фінансування державних органів, установ, організацій або посад для цензури масової інформації.
У силу положень статті 3 Закону N 2782-XII друковані засоби масової інформації в Україні не можуть бути використані для:
- закликів до захоплення влади, насильницької зміни конституційного ладу або територіальної цілісності України;
- пропаганди війни, насильства та жорстокості;
- розпалювання расової, національної, релігійної ворожнечі;
- розповсюдження порнографії, а також з метою вчинення терористичних актів та інших кримінально караних діянь;
- пропаганди комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки.
Забороняється використання друкованих засобів масової інформації для:
- втручання в особисте і сімейне життя особи, крім випадків, передбачених законом;
- завдання шкоди честі і гідності особи;
- розголошення будь-якої інформації, яка може призвести до вказання на особу неповнолітнього правопорушника без його згоди і згоди його представника.
Згідно із підпунктом 2-2 пункту 3 Положення про Мін`юст, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228 (далі - Положення № 228), одним із основних завдань Мін`юсту є забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності.
Підпунктом 83-7 пункту 4 Положення N 228 передбачено, що Мін`юст відповідно до закону здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, в тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до закону, та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені законом; державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності.
Отже, саме Мін`юст є тим суб`єктом владних повноважень, на якого державою покладено обов`язок здійснення контролю за діяльністю друкованих засобів масової інформації як суб`єктів інформаційної діяльності.
Законом України від 09 квітня 2015 року № 317-VIII «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (у редакції, чинній нам час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 317-VIII) визначено правові основи заборони пропаганди їх символіки та встановлює порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму.
За наведеним у пункті 2 частини першої статті 1 Закону № 317-VIII визначенням, пропагандою комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів є публічне заперечення, зокрема через засоби масової інформації, злочинного характеру комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років в Україні, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму, поширення інформації, спрямованої на виправдання злочинного характеру комуністичного, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, діяльності радянських органів державної безпеки, встановлення радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідування учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, виготовлення та/або поширення, а також публічне використання продукції, що містить символіку комуністичного, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 3 Закону № 317-VIII пропаганда комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки визнається наругою над пам`яттю мільйонів жертв комуністичного тоталітарного режиму, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму та заборонена законом.
Пропаганда комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки юридичною особою, політичною партією, іншим об`єднанням громадян, друкованим засобом масової інформації та/або використання у назві символіки комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів є підставою для відмови в реєстрації та/або припинення діяльності юридичної особи, політичної партії, іншого об`єднання громадян, підставою для відмови в реєстрації та/або припинення випуску друкованого засобу масової інформації.
У разі невиконання юридичними особами, політичними партіями, іншими об`єднаннями громадян, друкованими засобами масової інформації вимог цього Закону їх діяльність/випуск підлягає припиненню в судовому порядку за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державної реєстрації юридичних осіб, реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, громадських спілок, інших громадських формувань, або іншого уповноваженого органу державної влади.
Рішення про невідповідність діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам цього Закону приймає центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державної реєстрації юридичних осіб, реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, громадських спілок, інших громадських формувань, у визначеному Кабінетом Міністрів України порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2015 року № 354 затверджено Порядок прийняття рішень щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (далі - Порядок № 354).
Цей Порядок визначає процедуру прийняття Мін`юстом рішень щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».
Пунктом 3 Порядку № 354 визначено, що Мін`юст безпосередньо або через територіальні органи забезпечує постійний моніторинг відповідності найменування та/або символіки, матеріалів реєстраційної справи юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Закону.
Згідно із пунктом 4 названого Порядку, підставами проведення правової експертизи можуть бути:
1) звернення ініціатора про проведення правової експертизи, яке має містити: повне найменування об`єкта правової експертизи та його ідентифікаційний код (у разі наявності статусу юридичної особи); факт порушення Закону (із посиланням на норми Закону); повне найменування, місцезнаходження ініціатора, його контактні дані;
2) ініціатива Мін`юсту;
3) рішення суду, що набрало законної сили, яким встановлено факт невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Закону.
Об`єкт правової експертизи - юридична особа, політична партія, її обласна, міська, районна організація або інше структурне утворення, передбачене статутом партії, інше об`єднання громадян, діяльність, найменування та/або символіка яких досліджуються на відповідність вимогам Закону (пункт 2 Порядку № 354).
Відповідно до пунктів 7- 9 Порядку № 354 для проведення правової експертизи щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Закону утворюється Комісія з питань дотримання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (далі - Комісія).
Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Мін`юсті, склад та положення якої затверджуються наказом Мін`юсту.
До складу Комісії входять працівники Мін`юсту.
До роботи Комісії можуть залучатися представники правоохоронних органів, Центральної виборчої комісії, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками), а також незалежні експерти (за згодою).
Комісія для виконання покладених на неї завдань має право отримувати в установленому порядку інформацію від правоохоронних органів, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Пунктами 15, 18, 23 Порядку № 354 установлено, що за результатами правової експертизи щодо кожного об`єкта складається окремий правовий висновок про відповідність або невідповідність його діяльності, найменування та/або символіки вимогам Закону.
Комісія під час правової експертизи бере до уваги повідомлення об`єкта правової експертизи про наявні об`єктивні причини неможливості виконання ним вимог Закону та про вжиті заходи, спрямовані на виконання вимог Закону.
У десятиденний строк з дня прийняття рішення про невідповідність діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Закону Мін`юст звертається з позовом до суду про припинення діяльності юридичної особи, політичної партії, іншого об`єднання громадян або повідомляє іншим органам державної влади, які уповноважені звертатися з відповідним позовом до суду.
Системний аналіз наведених правових положень, які регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що законодавець визначив відповідну процедуру, яка передує зверненню Мін`юсту до суду із позовом щодо припинення діяльності певного об`єкту. Зокрема, спочатку Мін`юст повинен установити невідповідність діяльності, у даному випадку, - друкованого засобу масової інформації, вимогам Закону № 317-VIII, шляхом проведення правової експертизи та складання відповідного рішення Комісією. Лише після складання рішення про невідповідність вимогам Закону № 317-VIII Мін`юст у десятиденний строк (з моменту складання такого рішення) може звернутись із позовом до суду щодо припинення діяльності такого об`єкта.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 640/6624/19, 19 лютого 2020 року у справі № 804/1174/17.
Втім, Міністерство юстиції України не дотрималося законодавчо визначеної процедури щодо встановлення невідповідності діяльності друкованого засобу масової інформації - газети «Слово правди», а саме, звернувся до суду з позовом щодо припинення діяльності зазначеного об`єкта без попереднього установлення невідповідності його діяльності шляхом проведення правової експертизи.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Однак, Міністерство юстиції України, реалізуючі свої повноваження щодо здіснення контролю за діяльністю друкованих засобів масової інформації, діяв не у спосіб, визначений Законом України "Про засудження комуністичного та націонал - соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та Порядком №354 
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову та припинення діяльності друкованого засобу масової інформації газети "Слово правди", оскільки заявлені вимоги є передчасними, позаяк зверненню до суду з таким позовом має передувати законодавчо визначена процедура щодо встановлення невідповідності діяльності друкованого засобу масової інформації вимогам Закону №317-VІІІ.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України  - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 по справі № 520/118/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко   	
Постанова складена в повному обсязі  17.07.20.