Справа №589/1244/20 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Литвинко Т. В.	
Номер провадження 33/816/321/20 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. ,з участю секретаря судового засідання Сенаторової Ю. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2020, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_3 , 

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення, оскільки в 00:56 19.04.2020 по вул. Маяковського в м. Шостка, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення він не керував т/з, а його затримали в с. Клишки Шосткинського району. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння є неналежним доказом, оскільки складений через 5 хв після часу зазначеного в направленні на медичний огляд, а через 20 хв тести могли бути негативними. Суд безпідставно взяв до уваги показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_6 не був допитаний в судовому засіданні, а ОСОБА_5 плутався у показаннях. Також вказує на безпідставність висновку суду про те, що він не зупинився на вимогу поліцейських, оскільки не порушував ПДР, а поліцейський не проінформував його про причину зупинки, тому їх дії зі складання протоколу є незаконними і необхідно застосувати концепцію «отруєного дерева». Крім того, зазначає, що не бачив жетонів поліцейських і вони не пред`явили посвідчення, а тому вирішив від`їхати, оскільки не був впевнений, що то працівники поліції. При цьому алкотестер «Drager Alcotest 6810» недозволений для застосування на території України, а він після затримання вживав медичні препарати.
Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2020 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, з позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Відповідно до постанови, 19.04.2020 в 20:56 в Сумській області в м. Шостка на вул. Маяковського в районі будинку 4 ОСОБА_3 керував т/з AUDI 80 н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР.
Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 147095 від 20.04.2020, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що ОСОБА_3 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:
? висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 19.04.2020 № 84, відповідно до якого ОСОБА_3 в 23.30 перебував у стані алкогольного сп`яніння;
? актом медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 19.04.2020 № 84, відповідно до якого ОСОБА_3 в перебував у стані алкогольного сп`яніння, вміст етилового спирту у видихуваному повітрі 19.04.2020 в 23:30 становив 0,7 проміле, а в 23:50 – 0,53 проміле;
? актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат тесту за допомогою газоаналізатору Alcotest 6810 склав 0,92 проміле, з яким ОСОБА_3 не погодився;
? направленням на огляд водія т/з із метою виявлення стану сп`яніння від 19.04.2020;
? свідоцтвом про повірку ЗВТ Алкофор 307 від 17.05.2019, яке чинне до 19.05.2020;
? письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , згідно яких в його присутності ОСОБА_3 роз`яснено вимоги ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП і ознайомлено з висновком медичного огляду, відповідно до якого він перебував в стані алкогольного сп`яніння;
? відеозаписом з автомобільних та нагрудної камери поліцейського, згідно якого після невиконання автомобілем AUDI 80 вимоги про зупинку два поліцейські автомобілі з увімкненими проблисковими маячками червоного кольору переслідували його протягом 25 хвилин, а потім, перебуваючи на водійському місці в салоні автомобіля, ОСОБА_3 в присутності свідків пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з та висловив незгоду з його результатом;
? показаннями допитаних судом першої інстанції свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно яких ОСОБА_3 в їх присутності продув газоаналізатор і результат тесту склав 0,9 проміле;
? показаннями допитаного судом першої інстанції свідка ОСОБА_9 про те, що в його присутності складений протокол про те, що ОСОБА_3 був нетверезий, від подальшого огляду на стан сп`яніння відмовлявся;
? показаннями допитаного судом першої інстанції у якості свідка лікаря ОСОБА_10 , який пояснив, що він 19.04.2020 проводив огляд ОСОБА_11 і склав висновок про перебування його у стані сп`яніння, пояснивши технічною помилкою неправильно зазначений час складення висновку про результат огляду на стан сп`яніння;
? показаннями допитаного апеляційним судом свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що ОСОБА_3 в його присутності продув газоаналізатор Alcotest 6810 і результат тесту склав 0,92 проміле, з яким останній не погодився та виявив бажання пройти огляд в лікарні.
Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час апеляційного розгляду письмові пояснення свідка ОСОБА_6 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що цей свідок, будучи повідомленим в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростував перед судом у будь-який спосіб викладені ним у письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.
Зокрема, письмові пояснення свідка ОСОБА_6 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності
Доводи сторони захисту про допущення поліцейським порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими і не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки спростовуються фактичними обставинами справи, а також не відповідають вимогам процесуальних норм КУпАП. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення; прізвища, адреси свідків, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до відповідальності; при наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами. При складенні протоколу особі, яка притягається до відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі (ст. 256 КУпАП). При цьому адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за керування т/з у стані алкогольного сп`яніння, а тому і поліцейським спочатку, і суддею суду першої інстанції у подальшому цілком вірно установлені як факт керування т/з особою, так і факт перебування цієї особи у стані алкогольного сп`яніння. 
У свою чергу порядок проходження огляду на стан сп`яніння, про який йдеться мова, закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами) і являє собою процедуру направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення зазначеного стану і безпосередньо проведення такого огляду.
Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. 
Таким чином, ОСОБА_3 , щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, незалежно від причини зупинки, відповідно до встановленого порядку пройшов спочатку відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з, а потім, не погодившись з його результатом, пройшов медичний огляд в закладі охорони здоров`я, за наслідками якого і був складений протокол про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про неправильне зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення часу його вчинення не заслуговують на увагу, оскільки з тексту цього процесуального документу убачається, що правопорушення вчинене 19.04.2020 о 20:56, а не в 00:56, як про це вказано в апеляційній скарзі. 
Також є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про неправильне зазначення місця вчинення правопорушення, оскільки дійсно ОСОБА_3 фактично затриманий (після примусової зупинки т/з) в с. Клишки Шосткинського району у ході 25-хвилинного переслідування поліцейськими. При цьому із наявного в матеріалах справи відеозапису убачається, що спочатку ОСОБА_3 керував автомобілем біля буд № 4 по вул. Маяковського в м. Шостці Сумської області, де і розпочалося його тривале переслідування.
Доводи апеляційної скарги про недійсність акту медичного огляду задоволенню не підлягають, оскільки лікар ОСОБА_10 засвідчив, що двічі з інтервалом у 20 хв ОСОБА_3 здавав тест для виявлення алкоголю у видихуваному повітрі, про що зазначив в акті медичного огляду. При цьому, як зазначалось вище, вже при складенні акту та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння лікар ОСОБА_10 помилково зазначив у відповідній графі час початку такого огляду. 
Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги щодо відсутності технічного засобу Alcotest 6810 у державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, так як підставою для експлуатації ЗВТ є сертифікат перевірки його типу, відомості про який внесені до Реєстру, що відповідає вимогам закону, який безпосередньо регулює відносини, що виникають у процесі провадження метрологічної діяльності. При цьому ОСОБА_3 притягається до відповідальність за керування в стані алкогольного сп`яніння, який встановлений не зазначеним приладом, а під час медичного огляду в закладі охорони здоров`я.
Крім того, відсутні будь-які дані щодо вживання ОСОБА_3 , який постійно перебував під наглядом поліції, медичних препаратів чи алкогольних напоїв після зупинки т/з, а висновок лікаря про його перебування в стані сп`яніння складений на підставі сукупності фізіологічних показників, сам ОСОБА_3 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не зазначав існування зазначених обставин.
Твердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про незаконність вимоги поліцейського про зупинку т/з апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не спростовують факту керування ним т/з у стані алкогольного сп`яніння, а виконання вимоги поліцейського  про зупинку т/з згідно ПДР є обов`язком особи, яка керує т/з, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим приходить до переконання, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.
Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення – ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу не заслуговують на увагу. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2020 відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Рунов В. Ю.