Ухвала
Іменем України
30 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 757/63647/19-к
провадження № 51-4632ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 січня та 06 квітня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується з вказаними судовими рішеннями та порушує питання про їх перегляд в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог  пунктів 3, 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються судове рішення, що оскаржується, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Однак, касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.
Згідно частин 1, 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
З огляду на зміст наведених положень процесуального закону ухвали слідчого судді не можуть бути оскаржені в касаційному порядку, що залишилось поза увагою ОСОБА_4 .
Крім того, ОСОБА_4 у касаційній скарзі, вказуючи на незаконність ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, допущеного судом апеляційної інстанції при її постановленні, доводів на обґрунтування своєї позиції не наводить.
При цьому заявник вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Окрім зазначеного, вимоги ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції про скасування оскаржуваних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої чи апеляційної інстанції є альтернативними, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                 ОСОБА_3