Справа № 991/6904/20
Провадження1-кс/991/7093/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 27.07.2020 про відмову у задоволенні клопотання від 22.07.2020 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 52020000000000362 від 03.06.2020,

ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України  ОСОБА_6  від 27.07.2020 про відмову у задоволенні клопотання від 22.07.2020 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 52020000000000362 від 03.06.2020 за ознаками ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України. 
В обґрунтування скарги захисником наведено наступне.
22.07.2020 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 старшому слідчої групи у кримінальному провадженні №52020000000000362 подано клопотання про проведення слідчих дій. 
У зазначеному клопотанні сторона захисту просила допитати за участі ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в якості свідків у кримінальному провадженні №52020000000000362 від 03.06.2020: ОСОБА_8 - заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; ОСОБА_9 - директора Національного антикорупційного бюро України; ОСОБА_10 , відомості щодо якого змінено в порядку та на підставі п. а, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» ( ОСОБА_11 ), відомості про якого наявні у матеріалах даного кримінального провадження. 
04.08.2020 засобами поштового зв`язку стороною захисту отримано винесену старшим детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , який здійснює повноваження старшого слідчої групи у кримінальному провадженні №52020000000000362, постанову від 27.07.2020 про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 . 
Відмова обгрунтовується посиланням на те, що ОСОБА_8 включений до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №52020000000000362, а тому не може бути на даний час допитаним як свідок у провадженні, оскільки його статус не відповідає вимогам ч.1 ст.65 KIІК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 допитані у ході проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, а підстав для додаткового допиту орган досудового розслідування не вбачає. Також, органом досудового розслідування не встановлено, що ОСОБА_9 можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню. 
Не погоджуючись з прийнятою детективом постановою про відмову у задоволенні клопотання від 27.07.2020, заявник звернувся до суду з даною скаргою, у якій просить суд:
1. Скасувати як незаконну постанову від 27.07.2020 про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 . 
2. Зобов`язати старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , який здійснює повноваження старшого слідчої групи у кримінальному провадженні № 52020000000000362, або іншу уповноважену на те особу, допитати за участі ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в якості свідків у кримінальному провадженні №52020000000000362: ОСОБА_8 - заступника Генерального прокурора – керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, м. Київ, вул. Різницька, 13/15 / м. Київ, вул. Ісаакяна, 17; ОСОБА_9 - директора Національного антикорупційного бюро України, м. Київ, вул. Сурикова 3; ОСОБА_10 , відомості щодо якого змінено в порядку та на підставі п.«а», ч.1 ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» ( ОСОБА_11 ), відомості про якого наявні у матеріалах даного кримінального провадження. 
3.Встановити розумний строк для проведення допиту.
У судовому засідання захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали подану скаргу на постанову про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій (у порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України). Додатково зазначено, що ОСОБА_8 приймав участь у виготовленні імітаційного засобу у вигляді постанови заступника Генерального прокурора – керівника САП ОСОБА_8 від 12.06.2020 про закриття кримінального провадження №42014000000001590 від 17.11.2014 за підозрою ОСОБА_13 та скасування пов`язаних заходів забезпечення кримінального провадження, як зазначено у протоколі виготовлення несправжніх (імітаційних) заходів у протоколі проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Захисники вважають, що оскільки імітаційним предметом була постанова про закриття кримінального провадження №42014000000001590, то ОСОБА_8 діяв не як прокурор у кримінальному провадженні №52020000000000362, а як інша особа, яка приймала участь у слідчих діях. Таким чином заявники вважають, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ( ОСОБА_14 ), є безпосередніми учасниками слідчих дій, а отже їм та ОСОБА_9 відомо обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.
Детектив у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заперечення на скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій та просив відмовити у її задоволенні, а розгляд справи здійснювати без участі детектива. В обгрунтування поданого заперечення зазначив, що ОСОБА_8 виконував повноваження, що наявні у прокурора у зазначеному кримінальному провадженні, а про обставини, які стали відомі йому в подальшому – дізнався виключно як прокурор у кримінальному провадженні і у спосіб, передбачений КПК України. У скарзі не наведено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 відомі будь-які фактичні дані окрім тих, які він дізнався як прокурор у проваджені. В свою чергу ОСОБА_10 та ОСОБА_14 допитані в ході даного кримінального провадження. ОСОБА_9 не може бути допитаний у даному кримінальному провадженні, оскільки дана слідча дія згідно зі статтею 223 КПК України не може досягти своєї мети.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги приходить до наступних висновків.
У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 цього Кодексу. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.
Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).
Так, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. 
Згідно з ч. 1 ст. 26 КIIК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. 
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді (ч. 3 ст.93 KПК України).
Сторона захисту має рівні зі стороною обвинувачення права та можливості у збиранні доказів, то у прийнятті рішення щодо необхідності проведення тих чи інших слідчих дій сторона захисту має право користуватися підставами для проведення слідчих дій, які передбачені ч. 2 ст. 223 КПК України, тобто достатність відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети, а не на безумовність її результатів. Встановлення правил, за яких сторона захисту може заявляти клопотання про проведення слідчих дій лише за умови доведення беззаперечної можливості досягнення конкретних результатів, є неприпустимим обмеженням права на захист.
Зі змісту ч. 6 ст. 223 КПК України вбачається, що слідча (розшукова) дія може здійснюватися за клопотанням сторони захисту і проводиться з участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.
Одним із видів слідчих дій є допит свідків (ст. 224 КПК України). Свідком, відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України, є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
У частині 2 ст. 220 КПК України закріплено, що про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
27.07.2020 старшим детективом Національного антикорупційного бюро України  ОСОБА_6  винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання від 22.07.2020 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 52020000000000362 від 03.06.2020 за ознаками ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.
У постанові зазначено, що Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №52020000000000362 від 03.06.2020 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України. 
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_16 за пособництвом з ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , а також за попереднього змовою з іншим невстановленими особами у період часу з 01.06.2020 до 11.06.2020 пропонували та обіцяли надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5 млн доларів США, а 12.06.2020 ОСОБА_16 за пособництвом з ОСОБА_15 надала ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 6 млн доларів США, а останній надав неправомірну вигоду за закриття кримінального провадження №42014000000001590 від 17.11.2014 за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 28 - ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 - ч. 5 ст. 191 КК України, досудове розслідування у якому проводять детективи Національного антикорупційного бюро Україні, а процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, у розмірі 5 млн. доларів США, а 1 млн доларів США залишив у себе для подальшого розподілу між ним та ОСОБА_16 .
У оскаржуваній постанові детектива зазначено, що рішення про відмову в задоволенні клопотання детектив прийняв з таких підстав. Органом досудового розслідування за результатами збирання доказів у кримінальному провадженні встановлено, що 04.06.2020 постановою заступника генерального прокурора — керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №52020000000000562 від 03.06.2020, до складу якої включено у тому чисті і заступника генерального прокурора — керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8  ОСОБА_10 та ОСОБА_14 допитані в ході даного кримінального провадження. Стосовно ОСОБА_9 зазначено про неможливість допиту у даному кримінальному провадженні, оскільки дана слідча дія згідно зі статтею 223 КПК України не може досягти своєї мети.
Слідчий суддя зазначає, що у п. 6 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017) зазначено, що правова природа такого виду проваджень (скарг за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України), передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Повноваження слідчого органу досудового розслідування, пов`язані зі здійсненням ним досудового розслідування, закріплені в частині другій цієї статті. При цьому частиною п`ятою статті встановлено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Отже, зважаючи на співвідношення наведених вище правил статей 93, 220 та 40, 223 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство не покладає на детектива обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. КПК України пов`язує проведення певної слідчої дії із тим, що наявні такі відомості, які вказують на можливість досягнення її мети, а не із самим фактом звернення сторони захисту із клопотанням щодо такої слідчої дії.
Згідно зі ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Слідчий суддя вважає, що адвокатами не доведено у судовому засіданні, яке значення має допит ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з точки зору обставин що підлягають доказуванню. Зокрема, стаття 91 КПК України, визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
На підставі наведеного вище слідчий суддя вважає, що відмова детектива у задоволенні клопотання адвоката про допит осіб в якості свідків у зв`язку з недоцільністю, відсутністю необхідності у таких слідчих дій на даному етапі досудового розслідування, є виправданою та узгоджується із наведеними вище нормами КПК України щодо процесуальних повноважень детектива і підстав проведення слідчих дій у кримінальному провадженні в частині проведення слідчої дії, а саме допиту:  ОСОБА_8 - заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури та ОСОБА_9 - директора Національного антикорупційного бюро України.
В свою чергу слідчий суддя вважає доцільним провести за участю ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 допит свідка ОСОБА_10 , відомості щодо якого змінено в порядку та на підставі п. а, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» ( ОСОБА_11 ), та відомості про якого наявні у матеріалах цього кримінального провадження, протягом 10 днів з дня, наступного після проголошення ухвали слідчого судді, оскільки в протоколах допиту свідка ОСОБА_10 містяться певні розбіжності з інформацією, що відображена в протоколах про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій стосовно змісту розмов свідка з підозрюваним ОСОБА_5 , обставин передачі неправомірної вигоди, що може впливати на кваліфікацію кримінального правопорушення і, відповідно, впливати на права та інтереси учасників кримінального провадження.
У зв`язку із зазначеним, постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 27.07.2020 в частині відмови у задоволенні клопотання від 22.07.2020 про допит свідка ОСОБА_10 – слід скасувати в даній частині.
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 27.07.2020 про відмову у задоволенні клопотання від 22.07.2020 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 52020000000000362 від 03.06.2020 – задовольнити в частині допиту свідка ОСОБА_10 , відомості щодо якого змінено в порядку та на підставі п. а, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» ( ОСОБА_11 ), та відомості про якого наявні у матеріалах цього кримінального провадження.
Керуючись статтями 7, 9, 223, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 27.07.2020 про відмову у задоволенні клопотання від 22.07.2020 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 52020000000000362 від 03.06.2020 задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 від 27.07.2020 в частині відмови у задоволенні клопотання від 22.07.2020 про допит свідка ОСОБА_10 ..
Зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні 52020000000000362 від 03.06.2020, провести за участю ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_3 і ОСОБА_4 допит свідка ОСОБА_10 , відомості щодо якого змінено в порядку та на підставі п. а, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» ( ОСОБА_11 ), та відомості про якого наявні у матеріалах цього кримінального провадження, протягом 10 днів з дня, наступного після проголошення ухвали слідчого судді.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                  ОСОБА_1