ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 року                                                       м. Дніпро         Справа №  904/4700/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.
при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Бондарєв Е.М.)  від 11.02.2020р. (дата складання повного тексту рішення - 19.02.2020) у справі № 904/4700/19

за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд. 6А) 
до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1) 
про стягнення 771 405,20 грн. 3% річних, 3 226 676,88 грн. інфляційних втрат, -            

                                                    ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019р. Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою № 5604 від 02.10.2019 про стягнення з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" заборгованості на загальну суму 3 998 082,08 грн., з яких: 771 405,20 грн. 3% річні за період з 01.10.2016 по 30.10.2018; 3 226 676,88 грн. інфляційні втрати за період з жовтня 2016 року по жовтень 2018 року.  
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків в частині оплати боргу перед позивачем відповідно до рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2004 у справі № 35/106, тому керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем за порушення виконання грошових зобов`язань нараховані відповідачу 3% річних та інфляційні втрати.  
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020р. у справі № 904/4700/19:
-   позов Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення 771 405,20 грн. 3% річних, 3 226 676,88 грн. інфляційних втрат задоволено частково;
- стягнуто з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд. 6А, ідентифікаційний код 03341316) 188 840,14 грн. 3% річних, 1 298 356,91 грн. інфляційних втрат та 22 307,96 грн. судового збору; 
-   в решті позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020р. у справі № 904/4700/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що судом при розгляді справи не враховані приписи пунктів 4-2 - 4-4 Розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", згідно з якими після припинення провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та (або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, до яких відноситься відповідач, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо, що призвело до безпідставного задоволення позовних вимог позивача. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.04.2020р. поновлено Акціонерному товариству "Криворізька теплоцентраль" строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020р. у справі № 904/4700/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020р. у справі № 904/4700/19; зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020р. у справі № 904/4700/19; повідомлено учасників справи, що у зв`язку із встановленням на період дії карантинних заходів в Україні тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання постанови Кабінету міністрів України №211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами), враховуючи Рекомендації Ради суддів України, викладені у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, про дату та час судового засідання з розгляду справи учасників буде повідомлено ухвалою суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.05.2020р. розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020р. у справі № 904/4700/19 призначено в судове засідання на 25.06.2020р. 
У судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити. 
Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною, посилаючись при цьому на те, що на час прийняття оскаржуваного рішення Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність, а Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна», як і Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють обмежень чи заборон для нарахування інфляційних втрат та 3% річних на заборгованість підприємств у статутному капіталі, яких частка держави становить більш ніж 50%.    
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, вірно встановлено місцевим господарським судом та не оспорюється сторонами, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2004, яке набрало законної сили 24.05.2004, у справі № 35/106 за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (позивач) до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", (відповідач) про стягнення 17 171 552,23 грн. позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на користь Комунального  підприємства "Кривбасводоканал" борг - 15 876 233,60 грн., інфляційні втрати - 883 353,18 грн., 3% річних - 276 531,97 грн., витрати по сплаті держмита - 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн., в решті позову відмовлено.  
На виконання рішення суду від 13.05.2004 видано 24.05.2004 наказ про примусове виконання рішення.  
Судом у справі № 35/106 встановлено, що між позивачем та відповідачем були укладені договори № 48 від 16.04.1997 та № 124 від 29.05.2003 на відпуск води із комунального водопроводу та прийняття строків в комунальну каналізацію. На виконання умов договорів позивачем в період з вересня 2002 року по лютий 2004 року включно було надано відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 16 051 633,60 грн., відповідач за надані послуги розрахувався частково в сумі 175 400,00 грн., внаслідок чого судом вимоги позивача визнані обґрунтовані у сумі 15 876 233,60 грн. основного боргу, 883 353,18 грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2002 року по лютий 2004 року та 276 531,97 грн. 3% річних за період з 30.09.2002 по 27.02.2004.    
Відповідачем заборгованість за наказом у справі №35/106 сплачена у загальній сумі 17 037 936,75 грн., а саме у період з 13.05.2016 по 31.07.2016 відповідачем сплачено 2 576 243,84 грн., у період з 01.08.2016 по 19.11.2018 - 14 461 692,91 грн.    
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати боргу за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2004 у справі № 35/106, позивачем керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення виконання грошових зобов`язань нараховані 3% річні за період з 01.10.2016 по 30.10.2018 у сумі 771 405,20 грн. та  інфляційні втрати за період з жовтня 2016 року по жовтень 2018 року у сумі 3 226 676,88 грн., що є причиною виникнення спору. 
Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
В силу приписів статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження по його примусовому виконанню.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017 порушено провадження у справі № 904/128/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 провадження у справі № 904/128/18 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" закрито та скасовано мораторій, введений ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017.
Господарський суд 30.10.2018 закрив провадження у справі № 904/128/17 посилаючись на те, що відповідно до пункту 43 розділу X Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника. Внаслідок того, що Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", відповідно до вимог Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 358-р "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році", та наказу Фонду державного майна України від 08.06.2018 № 760 увійшло до списку підприємств по яких прийнято рішення про приватизацію, вирішив закрити провадження у справі № 904/128/17 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль".  
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р "Про затвердження переліку об`єктів приватизації державної власності" продовжено приватизацію об`єктів  державної власності, включених до переліку, рішення про приватизацію яких були прийняті в 2018 році. До затвердженого переліку за цим Розпорядженням знову включено Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".  
Відповідно до частин 1, 3, 7 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:
- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;
- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;
- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;
- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;
- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
Дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про банкрутство.
Таким чином, з моменту порушення справи про банкрутство стосовно відповідача, на підставі статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під час дії мораторію заборонялось застосування індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення. 
За наведених обставин місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку, що за період з дня введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство відповідача, тобто з 23.03.2017 по 30.10.2018 (закриття провадження у справі про банкрутство) не нараховується  неустойка, не застосовується індекс інфляції та три проценти річних від простроченої суми тощо, а позовні вимоги позивача у відповідній частині задоволенню не підлягають.
Задовольняючи ж позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 188 840,14 грн. за період з 01.10.2016 (початок періоду нарахування спірних платежів позивачем) по 23.03.2017 (порушення провадження у справі про банкрутство відповідача) та інфляційних втрат у сумі 1 298 356,91 грн. за період з жовтня 2016 року по березень 2017 місцевий господарський суд не врахував приписи пункту 43 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Так, 07.03.2018р. набув чинності Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна", яким розділ Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" було доповнено пунктами 42-44.
Відповідно до пункту 43 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.
Після припинення провадження у справі про банкрутство забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, зупиняється перебіг позовної давності, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
Зазначені дії не поширюються на задоволення вимог поточних кредиторів, на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, на відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.
Отже, пунктом 43 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" було встановлено, що після припинення провадження у справі про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, до їх заборогованості не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.
Провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" № 904/128/18 було закрито ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2018 саме з підстав встановлених пункту 43 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
Отже, відповідно до вищенаведеного та ст. 5 ЦК України, до спірних правовідносин щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 188 840,14 грн. за період з 01.10.2016 по 23.03.2017 та інфляційних втрат у сумі 1 298 356,91 грн. за період з жовтня 2016 року по березень 2017 підлягають застосуванню норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
До того-ж, на час звернення позивача з даним позовом до суду - 16.10.2019р. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" був чинним, тобто його норми мають застосовуватися до вимог позивача на час вчинення відповідної процесуальної дії - подання позову, який спрямований на захист порушених відповідачем прав та інтересів позивача.
За наведених обставин колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо наявності в нього права на стягнення з відповідача, нарахованих на стягнуту за судовим рішенням суму боргу, 3% річних та інфляційних витрат, що позивач також підтверджує практикою застосування ст. 625 ЦК України Верховним Судом, оскільки у даному випадку підлягають застосуванню спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які забороняють таке нарахування по відношенню до відповідача.    
Виходячи з усього вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено судом першої інстанції з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до ст. 277 ГПК України є підставою для його скасування в частині задоволення позовних вимог позивача та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог. 
Згідно з ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на відповідача у сумі 33 461,94грн.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020р. у справі № 904/4700/19 - задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020р. у справі № 904/4700/19  - скасувати в частині задоволення позову.
Ухвалити в цій частині нове рішення.
В задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Кривбасводоканал" про стягнення з Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" 188 840,14 грн. 3% річних, 1 298 356,91 грн. інфляційних втрат та 22 307,96 грн. судового збору - відмовити.  
В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020р. у справі № 904/4700/19 залишити без змін. 
Стягнути з Комунального підприємства "Кривбасводоканал" на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 33 461,94грн.
Видачу наказу згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 30.06.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                   А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                           Л.А. Коваль

Суддя                                                                                                       В.О. Кузнецов