Справа № 161/2053/13-ц 	Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В. Ф. 	
Провадження № 22-ц/802/759/20  Категорія: 39 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
21 липня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л.Я.,
суддів - Данилюк В. А., Киці С. І., 
секретар с/з - Вергун Т.С., 
з участю:
       представника боржника ОСОБА_1 - Нечипорук І.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення кредитних коштів, за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - Нечипорук Інни Сергіївни на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2019 року,

                                           В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось в суд із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, яка обґрунтована тим, що  рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2013 року постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в користь АБ «Укргазбанк» 253487,59 доларів США та 408237,31 грн заборгованості за кредитним договором, а також по 1411,50 грн судового збору з кожного. 25 березня 2014 року Луцьким міськрайонним судом видано два виконавчі листи - щодо боржника ОСОБА_3 та щодо боржника ОСОБА_1 , які були пред`явлені до примусового виконання.
Постановою державного виконавця від 08 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження № 42851177 щодо боржника ОСОБА_3 , а 25 лютого 2016 з відділу державної виконавчої служби надійшла довідка від 22 лютого 2016 року за № 2060 про те, що вказане виконавче провадження закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист направлено арбітражному керуючому Матвіїву В.М. 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2016 року зазначену постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження визнано протиправною та скасовано. 
Посилаючись на зазначені обставини та на те, що виконавчий лист відсутній як у відділі державної виконавчої служби так і у арбітражного керуючого, стягувач просив суд видати дублікат виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_3 на виконання заочного рішення суду, ухваленого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 18 вересня 2013 року .
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2019 року в даній справі заяву представника АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа в даній справі задоволено.
Постановлено видати дублікат виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 25 квітня 2014 року щодо боржника ОСОБА_3 на виконання заочного рішення суду, ухваленого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 18 вересня 2013 року у справі № 161/2053/13-ц за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення кредитних коштів.
Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Нечипорук І.С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
В судовому засіданні представник боржника - адвокат Нечипорук І.С. апеляційну скаргу підтримала і просила скаргу задовольнити, інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи.
Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 вересня 2013 року в даній справі постановлено стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в користь позивача АБ «Укргазбанк» 253487,59 доларів США та 408237,31 грн заборгованості за кредитним договором, а також по 1411,50 грн судового збору з кожного.
25 березня 2014 року Луцьким міськрайонним судом видано Акціонерному банку «Укргазбанк» два виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_3 та щодо боржника ОСОБА_1 , які були пред`явленні для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області.
Постановою державного виконавця від 08 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП №42851177 щодо боржника ОСОБА_3 
25 лютого 2016 року на адресу АБ «Укргазбанк» з виконавчої служби надійшла довідка від 22 лютого 2016 року за № 2060 про те, що виконавче провадження № 42851177 закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» і виконавчий лист направлено арбітражному керуючому Матвіїву В.М.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18 квітня 2016 року постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження визнано протиправною та скасовано.
Крім того, судом встановлено, що станом на день розгляду справи виконавчий лист відсутній як в Луцькому районному відділі ДВС ГТУЮ Волинської області так і у арбітражного керуючого Матвіїва В.М.
Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження № 42851177 від 30 жовтня 2014 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 161/2053/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в користь ПАТ АТ «Укргазбанк» 253487,59 доларів США та 408237,31 грн заборгованості за кредитним договором, а також по 1411,50 грн судового збору з кожного, закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV у редакції, що діяла на час винесення постанови, тобто, у зв`язку з визнанням боржника банкрутом (т.1, а.с.108).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2016 року у справі № 161/3200/16-ц постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 42851177 від 30 жовтня 2014 року скасовано (т.1, а.с.110,111).
Постановою начальника Луцького районного відділу ДВС від 22 вересня 2016 року про скасування процесуального документа скасовано процесуальний документ - постанову про закінчення виконавчого провадження від 30 жовтня 2014 року (т.1,а.с.109). 
Судом також встановлено, що виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в користь банку заборгованості за кредитним договором щодо боржника ОСОБА_3 відсутній як у матеріалах виконавчого провадження № 42851177 так і в арбітражного керуючого Матвіїва В. М., що підтверджується довідкою ВДВС Луцького РУЮ Волинської області від 22 липня року 2016 № 2060 та листом арбітражного керуючого Матвіїва В. М. від 22.05.2019 (т.1,а.с.185,186).
Отже, виконавчий лист втрачено не з вини стягувача.
При цьому апеляційний суд враховує, що згідно зі статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії - закінчення виконавчого провадження № 42851177 згідно постанови від 30.10.2014 року) належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу, а в матеріалах справи таке рекомендоване повідомлення відсутнє.
Відтак на увагу колегії суддів не заслуговують доводи апеляційної скарги про те, що стягувачем не доведено факт втрати виконавчого листа.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час набрання законної сили судовим рішенням, на підставі якого був виданий виконавчий лист) строк пред`явлення виконавчих документів до виконання становив один рік.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що виконавчий лист було видано 25.03.2014 року, виконавчий лист пред`явлено до виконання 04 квітня 2014 року,  08 квітня 2014 року виконавче провадження № 42851177 за вказаним виконавчим листом було відкрито, 30 жовтня 2014 року виконавче провадження було закінчено, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2016 року постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 42851177 від 30 жовтня 2014 року скасовано, процесуальний документ - постанова про закінчення виконавчого провадження № 42851177 від 30 жовтня 2014 року скасована постановою начальника Луцького районного відділу ДВС від 22 вересня 2016 року (т.1,а.с.187-189).
За змістом частини третьої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час повернення виконавчого листа) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається, зокрема, пред`явленням виконавчого документу до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
При цьому даних про повернення виконавчого листа стягувачу матеріали справи не містять, як і не містять доказів надсилання його арбітражному керуючому, постанова про закінчення виконавчого провадження скасована судом, в зв`язку з чим відсутні підстави для такого повернення, а тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги щодо пропуску стягувачом  строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Також апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що питання про видачу дубліката виконавчого листа вже було предметом судового розгляду і ухвалою від 29 жовтня 2018 року суд відмовив у задоволенні подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа (т.1,а.с.168), оскільки стягувач в даній справі звернувся в суд із заявою про видачу дубліката виконавчого листа після скасування судом постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви стягувача про видачу дубліката виконавчого листа.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
                                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 - Нечипорук Інни Сергіївни залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2019 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді