УХВАЛА

26 серпня 2020 року
м. Київ
справа №826/12589/17
адміністративне провадження №К/9901/19585/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Рибачука А.І., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі                                № 826/12589/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: Релігійна організація "Місіонерський евангелізаційно-благодійний центр обєднання християнських церков України "Слово Життя" про зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и в :
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування реєстраційної дії від 30.07.2015 № 10701050005038271 вчинену органом державної реєстрації Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією щодо зазначення керівника ОСОБА_2 .
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від             10 вересня 2019 року, в задоволені позову відмовлено.
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, позивача 05 серпня 2020 року направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі                                  № 826/12589/17 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
Разом з касаційною скаргою позивач направив до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень, в обґрунтування якого вказав, що до участі справи в апеляційному провадженні не залучався, оскільки розгляд справи відбувався в порядку письмового провадження, а оскаржувана постанова була отримана 02 липня 2020 року. 
На підтвердження отримання постанови суду апеляційної інстанції 02 липня 2020 року, позивач надав копію останнього аркуша оскаржуваної постанови з відміткою суду «відповідає документу. Що міститься в матеріалах справи - 02.07.2020».
За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Судом встановлено, що оскаржувана постанова Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/12589/17 прийнята 10 вересня 2019 року та оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 13 вересня 2019 року.
Однак, до касаційного суду із означеною вище скаргою позивач звернувся (відповідно до штампу поштового відправлення) лише 05 серпня 2020 року.
Оцінюючи наведені вище доводи скаржника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів виходить з такого.
Статтею 129 Конституції України визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Із зазначеною правовою нормою Основного Закону України кореспондуються пункт сьомий частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Механізм реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовано Главою 2 Розділу ІІІ КАС України, статтею 329 якого встановлено строк для подання касаційної скарги.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку касаційного оскарження.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
В контексті викладеного, колегія суддів зазначає, що в даному випадку саме позивач був заявником апеляційної скарги, а, відтак, був зобов`язаний з розумним інтервалом часу добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами упродовж усього періоду розгляду його скарги та самостійно цікавитись провадженням у справі. Однак, незважаючи це, після 
Після відкриття апеляційного провадження у червні 2019 року її подальшим рухом позивач не цікавився до липня 2020 року, чим проявив недбале ставлення до своїх процесуальних обов`язків.
Крім того, позивачем у клопотанні про поновлення пропущеного строку не зазначено, що суд апеляційної інстанції не вчасно направив йому копію оскаржуваного рішення, чи взагалі не направляв таку копію та обставини за яких вона була отримана у липні 2020 року.
Також позивач не вказав про причини неознайомлення із вказаною ухвалою в Єдиному державному реєстрі судових рішень. 
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій заявника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску позивачем строку на касаційне оскарження та відсутність підстав для його поновлення.
Крім того, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.
Усупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень позивач звернувся до суду з даним позовом у 2017 році та заявив одну позовну вимогу немайнового характеру.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої зазначеної статті, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 грн.
Таким чином, у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" відповідачу потрібно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги у розмірі 1 312 грн. (1600 грн.*0,4%)*200%).
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави вказані нею у заяві визнані неповажними.
Відповідно до статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків подання до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання із зазначенням інших підстав для про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів; подання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору у розмірі 1 312 грн.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс.  р-н/22030102, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102, "Судовий збір (Верховний Суд, 055)", символ звітності банку: 207, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) номер справи, у якій сплачується судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 328 - 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 826/12589/17.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 826/12589/17 - залишити без руху.
3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, в редакції Закону України від 18.06.2020 № 731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                      Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                           А. Ю. Бучик
                                                                                          А. І. Рибачук