ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/5218/20                                        Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року                                                                      м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Земляної Г. В.
суддів          Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.
за участю секретаря Скидан С.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 
на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2020 року 
у справі №640/5218/20 (розглянуто у порядку письмового провадження)
за позовом ОСОБА_1 
до відповідача  ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И Л А :
У березні 2020 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ), з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ),  в якому просив суд:
-          визнати протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії;
-          зобов`язати Київський міський військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач в порушення вимог законодавства не включено всіх складових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які він отримував при звільненні з лав Збройних Сил України та з урахуванням яких йому було обчислено пенсію. Як наслідок, це призвело до невірного розрахунку управлінням Пенсійного фонду розміру його пенсії під час її перерахунку. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020  року адміністративний  позов ОСОБА_1 задоволено повністю. 
Визнано протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.
Зобов`язано Київський міський військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії. 
Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2020 року присуджено за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. 
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції відповідачем (надалі – апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2020 року в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу та прийняти нове рішення в даній частині, яким відмовити у задоволені позовних вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що в даному випадку представник позивача є представником по 90 аналогічним справам, а отже позовні заяви, адвокатські запити та інші документи були типовими та не було витрачено багато часу на їх складання, а отже витрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн є надмірними.
Представник позивача заперечує проти задоволення апеляційної скарги у повному обсязі з підстав викладених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. 
Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, що Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії КМВК щодо відмови у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру його пенсії. Зобов`язано КМВК підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.
До Окружного адміністративного суду міста Києва 16 червня 2020 року звернувся представник позивача із заявою про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що судом, при ухваленні рішення у справі від 04 червня 2020 року не було вирішено питання щодо розподілу витрат, понесених позивачем на сплату судового збору в розмірі 840,80 грн та на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.
Приймаючи додаткове рішення про задоволення заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на виконання договору про надання правової допомоги від 13 січня 2020 року, що підтверджуються дублікатами квитанцій №0.0.1616925956.1 від 15 лютого 2020 року на суму 4 000,00 грн та №0.0.16924879.1 від 15 лютого 2020 року, відносяться до витрат на професійну правничу допомогу та, в розумінні приписів статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, є судовими витратами позивача.
Колегія суддів погоджується частково із зазначеним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI  встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне адміністративне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 134 КАС України).
Згідно із частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (пункт 1 частини 3 статті 134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 4 статті 134 КАС України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).
Судом першої інстанції зазначено, що в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано наступні документи: договору про надання правової допомоги від 13 січня 2020 року, акт прийому – передачі надання правничої допомоги №1/20 від 03 лютого 2020 року, розрахунок витрат наданих послуг за договором від 27 лютого 2020 року та дублікати квитанції №0.0.1616925956.1 від 15 лютого 2020 року на суму 4 000,00 грн, №0.0.16924879.1 від 15 лютого 2020 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №0000055 від 18 листопада 2015 року, ордер на надання правничої допомоги від 27 лютого 2020 року.
Відповідно до умов пункту 1.1 договору про надання правової допомоги від 13 січня 2020 року клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. 
Згідно з пунктом 2.1.1 адвокатське бюро представляє у встановленому порядку інтереси клієнта у справі, зокрема, за позовом клієнта до Київського міського військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виготовити нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії клієнта станом на 05 березня 2019 року відповідно до постанови КМУ №704 від 30 серпня 2017 року “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії (справа №2).
У відповідності до положень пунктів 4.1, 4.2 договору за надання правничої допомоги за цим договором за справу №1 та справу №2 клієнт сплачує адвокатському бюро суму в розмірі 18000,00 грн протягом двох календарних місяців з дня підписання договору.
За надання правничої допомоги за цим договором, зокрема за справу №2, клієнт сплачує адвокатському бюро суму в розмірі 9000,00 грн в строк протягом 5 робочих днів з дня фактичного виконання рішення суду, яким задоволено позов клієнта по справі №2, видачі та направлення Київським міським військовим комісаріатом на адресу ГУ ПФУ в м. Києві нової довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням усіх видів грошового забезпечення.
У відповідності до акту прийому – передачі надання правничої допомоги №1/20 від 03 лютого 2020 року, на виконання умов договору (угоди) про надання правової допомоги від 13 січня 2019 року адвокат виконав, а клієнт прийняв наступну правничу допомогу:
300,00 грн – консультація з клієнтом щодо узгодження правової позиції;
300,00 грн – аналіз нормативно – правових актів законодавства України щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців;
300,00 грн – первинний аналіз документів щодо встановлення та перерахунку пенсії, які надані замовником;
500,00 грн – отримання доказів для позовної заяви, їх аналіз та систематизація, виготовлення копій документів;
1200,00 грн – підготовка та подання адвокатських запитів;
500,00 грн – аналіз позиції відповідача за його відповіддю на адвокатський запит та визначення правової позиції позовної заяви;
3 900,00 грн – підготовка та подання позовної заяви;
500,00 грн – представництво та захист інтересів в суді (відвідання суду для з`ясування обставин та стану справи, ознайомлення з матеріалами справи, розробка та подання клопотань та інших процесуальних документів);
1 500, 00 грн – правове супроводження процесу виконання рішення суду.
Загальна сума вартості послуг адвоката складає 9000,00 грн.
Колегія суддів звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. 
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року по справі №640/19275/18 та відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Колегія суддів звертає увагу, що акті прийому – передачі надання правничої допомоги №1/20 від 03 лютого 2020 року, на виконання умов договору (угоди) про надання правової допомоги від 13 січня 2019 року включену суму в розмірі 1500,00 грн, яка спрямована на майбутнє та не може свідчити про настання обставин щодо невиконання відповідачем в добровільному порядку рішення суду.
Враховуючи те, що наданими до суду документами обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу в даній адміністративній справі позивачем в сумі 1500,00 грн – правове супроводження процесу виконання рішення суду не підтверджено належними та допустимими доказами. 
З аналізу матеріалів справи колегія суддів доходить висновку про скасування додаткового рішення суду, в частині щодо стягнення 9000,00 грн та прийняти в даній частині нове, яким стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 7500,00 грн. В іншій частині додаткове рішення суду залишити без змін.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині.
Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню частково, а додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині щодо стягнення 9000,00 грн та прийняти в даній частині нове, яким стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 7500,00 грн. В іншій частині додаткове рішення суду залишити без змін.
Керуючись статтями 34, 242, 243, 246, 250, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331  Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,  
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 – задовольнити частково.
Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2020 року  – скасувати в частині «присудити за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. (десять тисяч гривень нуль копійок).», в цій частині прийняти нове:
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).
В іншій частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити. 
В іншій частині Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2020 року залишити без змін.
В іншій частині апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 –залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.
Головуючий суддя                                                                                Г. В. Земляна

Судді                                                                                                    Є. І. Мєзєнцев

                    В. В. Файдюк          
Повний текст постанови складено 16 вересня 2020 року.