Ухвала
19 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 280/1199/18
провадження № 61-3374ск20   
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Коростишівська міська рада про визнання недійсним державного акта на земельну ділянку та свідоцтва на право на спадщину за законом,
встановив:
У серпні 2018 року   ОСОБА_1  звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Просив визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЖТ № 106494, виданий на ім`я ОСОБА_7 , та скасувати державну реєстрацію цього акта в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 23жовтня 2003 року. 
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог   ОСОБА_8 відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2020 року рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2019 рокускасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в позові за пропуском строку звернення до суду.
18 лютого 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду             у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2019 рокута постанову Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 03 березня 2020 року зазначену касаційну скаргу                                     залишено без руху та надано заявнику строк для усунення її недоліків.Вказаний строк продовжено ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2020 року.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 03 березня 2020 року  ОСОБА_1 надіслав до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу, в якій, зокрема, вказав, що ним оскаржується лише постанова суду апеляційної інстанції.
Підставами касаційного оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 22 січня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- судапеляційної інстанції в оскаржуваномусудовому рішеннізастосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права         у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судове рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, зокрема, суд належним чином не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. 
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.  
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Коростишівського районного суду Житомирської області цивільну справу№ 280/1199/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Коростишівська міська рада про визнання недійсним державного акта на земельну ділянку та свідоцтва на право на спадщину за законом.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк протягом десяти днів       з дня вручення цієї ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                             С. О. Карпенко
 
                                                                                                             В. А. Стрільчук