ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Херсон

Справа №766/9547/19
Провадження №22ц/819/827/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),
судді: Кузнєцова О.А.,
Приходько Л.А.
секретар судового засідання: Дундич А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Прохоренко В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів по депозитному договору, 

В С Т А Н О В И В:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів по депозитному договору. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 листопада 2006 року між ним та Кредитною спілкою «Вітязь-Н», в особі голови правління Шикули А.В., укладений договір про грошовий внесок №755/149/6, відповідно до умов якого вкладник утворив грошовий внесок шляхом внесення стартового членського внеску в сумі 75000,00грн. для одержання доходу. Зазначений внесок був одержаний спілкою строком на 12 (дванадцять) місяців, з 17 листопада 2006 року по 17 листопада 2007 року.
Відповідно до умов зазначеного договору кожного місяця 17 числа, протягом терміну дії договору, спілка зобов`язана виплачувати вкладнику доход з розрахунку 25,00% річних від суми внеску.
18 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «Вітязь-Н», в особі голови правління Заступ Н.В., на умовах строковості, зворотності та платності укладений договір про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок № НОМЕР_1 , згідно умов якого позивачем на рахунок спілки було внесено кошти (внесок) у розмірі 7000,00грн., строком на 12 календарних місяців, тобто до 18 серпня 2009 року, за користування якими спілка зобов`язалася сплачувати вкладникові, щомісячно, нараховані на вклад проценти за ставкою 30% річних.
У зв`язку з неналежним виконанням кредитною спілкою зобов`язань за вищевказаними договорами позивач просив стягнути на його користь із голови правління кредитної спілки «Вітязь-Н» - Заступ Н.А. заборгованість за вищезазначеними договорами у загальному розмірі 205951,65грн., та судові витрати по справі.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою суду від 17 липня 2020 року у вступній частині оскаржуваного судового рішення виправлено описку та визнано, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів по депозитному договору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що саме з головою правління кредитної спілки «Вітязь-Н» - Заступ Н.А. позивач мав прямі договірні відносини, що підтверджується підписаним нею зобов`язанням, в якому остання взяла на себе обов`язок до 21 лютого 2009 року розрахуватися з позивачем по депозитному договору №055ДВ-149-06 від 17 листопада 2006 року повністю та сплатити суму заборгованості у розмірі 192906,12грн. 
Позивач зазначив, що оскільки на момент розгляду справи кредитна спілка «Вітязь-Н» припинила свою діяльність, вважає що позов правильно пред`явлений до відповідача ОСОБА_2 , оскільки, на думку апелянта, відповідальність за невиконання договірних зобов`язаннях має нести голова правління кредитної спілки
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив. 
В судовому ОСОБА_1 та його представник - адвокат Соломаха О.Г. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав викладених в ній.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та кредитною спілкою «Вітязь-Н», в особі голови правління Шикули А.В., укладений договір про грошовий внесок №755/149/6, відповідно до умов якого вкладник утворює грошовий внесок шляхом внесення стартового членського внеску в сумі 75000,00грн. для одержання доходу, строком на 12 (дванадцять) місяців, а саме до 17 листопада 2007 року.
Пунктом 3.4 цього договору передбачено, що кожного місяця 17 числа, протягом терміну дії договору, спілка зобов`язана виплачувати вкладнику доход з розрахунку 25,00% річних від суми внеску. 
18 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою «Вітязь-Н», в особі голови правління Заступ Н.В., на умовах строковості, зворотності та платності укладений договір про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок № НОМЕР_1 , згідно умов якого позивачем на рахунок спілки було внесено кошти у розмірі 7000,00грн., строком на 12 календарних місяців, тобто до 18 серпня 2009 року, за користування якими спілка зобов`язалася сплачувати вкладникові, щомісячно, нараховані на вклад проценти за ставкою 30% річних.
Таким чином, між позивачем та кредитною спілкою «Вітязь-Н» склалися договірні правовідносини, які регламентуються діючими нормами цивільного законодавства, Законом України «Про кредитні спілки», тощо.
Кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки (ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки»).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За положеннями ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про кредитні спілки» діяльність кредитної спілки ґрунтується на основних принципах: добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки; рівноправності членів кредитної спілки; самоврядування; гласності.
Частинами третьою, п`ятою статті 2 цього Закону кредитна спілка укладає від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, а також набуває майнові та немайнові права, несе обов`язки, що випливають із законодавства України та укладених нею угод. Кредитна спілка діє на основі самофінансування, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності та виконання зобов`язань перед своїми членами, партнерами, державним та місцевими бюджетами.
Відповідно до ч. 3ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» прийняття до кредитної спілки та виключення з її складу провадяться на підставі письмової заяви особи за рішенням спостережної ради кредитної спілки, крім випадків припинення членства у зв`язку із смертю особи або виключенням члена за рішенням загальних зборів у разі порушення ним статуту кредитної спілки.
Повернення обов`язкового пайового та інших внесків проводиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення, а повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором (ч. 7 ст. 10 цього Закону).
З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням кредитною спілкою «Вітязь-Н» зобов`язань за вказаними договорами, позивач звертався до суду за захистом своїм прав, про що свідчать видані Суворовським районним судом м. Херсона виконавчі листи: виконавчий лист №2-2117/09 від 17 квітня 2009 року про стягнення з КС «Вітязь-Н» на користь ОСОБА_1 грошового внеску за договором від 17.11.2006 року та додатковими угодами до нього у розмірі 192906,12грн. та виконавчий лист №2-2053/10 від 28 квітня 2010 року, за яким з КС «Вітязь-Н» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по вкладу № НОМЕР_2 у розмірі 13047,53грн. (а.с.6, 9).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до голови кредитної спілки, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем по справі.
У відповідності до положень ст. ст. 4, 12, 81 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, у такому випадку на позивача покладається обов`язок довести обставини, які мають значення для справи, і на які він посилається як на підставу своїх вимог, у даній справі позивачу перш за все належить довести факт наявності між ним та відповідачем правовідносин, зобов`язання у яких були порушені останнім.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 на момент укладення договору про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок № НОМЕР_1 від 18 серпня 2008 року була головою правління КС «Вітязь-Н».
Договори, за якими позивач просить суд стягнути на його користь грошові кошти, були укладені між юридичною особою - кредитною спілкою «Вітязь-Н» та позивачем - членом кредитної спілки ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.
Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
За умовами укладених між сторонами договорів кредитна спілка взяла на себе зобов`язання, у тому числі, щодо своєчасного повернення внеску, нарахування і виплати доходу (процентів) згідно діючого законодавства (п.3.3; п.п.5.2.3., 5.2.4 договорів).
Договори не містять положень щодо особистої (персональної) відповідальності голови правління за зобов`язаннями юридичної особи, а отже відсутні правові підстави щодо покладання відповідальності за невиконання умов договору на особу, уповноважену представляти кредитну спілку у правовідносинах з третіми особами. 
Так, відповідно до ч.3 ст. 96 ЦК України, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.
Матеріали справи не містять даних, які б свідчили про наявність будь-яких кредитно-боргових правовідносин між сторонами, правовідносини членства в кредитній спілці у відповідності до положень Закону України «Про кредитні спілки» не передбачають правонаступництва відповідача, як позичальника, за боргами кредитної спілки перед позивачем, як вкладником, кожен із сторін перебував у самостійних правовідносинах з кредитною спілкою, які не перетинаються між собою з правової точки зору.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано, з урахуванням встановлених по справі дійсних обставин, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, зробленого на запит судом першої інстанції, кредитна спілка «Вітязь-Н» є зареєстрованою, відомості про її ліквідацію чи припинення діяльності відсутні.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків місцевого суду про відмову у задоволенні позовних вимог заявлених до ОСОБА_2 .
За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, перевіривши доводи скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2020 року без змін.
Керуючись ст.367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складений 25 серпня 2020 року.

Головуючий:                                                                 В.О. Бездрабко 

Судді:                                                                         О.А. Кузнєцова

                                                                                Л.А. Приходько