П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/295/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Кушнір В.О.  
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
07 серпня 2020 року                                                                                          м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Драчук Т. О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення нарахованої, але невиплаченої пенсії, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої згідно рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі №824/325/19 пенсії за період з 01.01.2018 по 23.09.2019 у розмірі 30582,80 грн.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 нараховану згідно рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі №824/325/19 пенсію за період з 01.01.2018 по 23.09.2019 у розмірі 30582,80 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.07.2019 у справі №824/325/19-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, та, зокрема, зобов`язано Головне управління ПФУ у Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи із 86% грошового забезпечення. У зв`язку з цим, позивач вказує, що на підставі виконавчого листа, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом у справі №824/325/19-а, відповідачем здійснено перерахунок його пенсії та нарахування доплати пенсійних виплат з 01.01.2018 по 23.09.2019, яка склала 30582,80 грн. Однак, зазначає, що виплату нарахованої доплати відповідачем не здійснено, оскільки, як вказує відповідач, інформація щодо наявності перед позивачем боргу зареєстрована у відповідному реєстрі та буде виплачена відповідно до положень Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМУ від 22.08.2018р. №649. З цих же підстав, виконавчий лист у справі №824/325/19-а було повернуто державним виконавцем без виконання.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року в задоволенні позову відомлено.
Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування  всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів враховуючи приписи п.3 ч.1 ст.311 КАС України, визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.08.2019 у справі №824/325/19-а позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задоволено  частково. Зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 70% грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату з 01.01.2018, виходячи із 86% грошового забезпечення (а.с.9-12).
26.09.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 86% грошового забезпечення на виконання рішення суду від 23.08.2019. Розмір пенсії після перерахунку з 01.01.2018 склав 13747,89 грн. (а.с.14-16).
Листом від 03.12.2019 №933/В-11 ГУПФУ в Чернівецькій області повідомило позивача, зокрема, про те, що на виконання вимог рішення суду від 23.08.2019 йому проведено перерахунок пенсії, виходячи з розрахунку 86% відповідних сум грошового забезпечення. Розмір пенсії внаслідок перерахунку з 01.01.2018 склав 13766,39грн. У листі зазначено, що порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649. Згідно з вимогами Порядку №649 виплату боргу, розрахованого з дати набрання судовим рішенням законної сили у розмірі 455,04 грн., проведено в жовтні 2019 року одночасно з пенсією в новому розмірі в сумі 13747,89 грн. Різниця між розміром пенсії, визначеним відповідно до постанови суду і розміром пенсії, обчисленим без урахування постанови суду, за період з 01.01.2018 по 23.09.2019 склала 30582,80 грн. Її включено до реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (а.с.13).
У відповідності до постанови державного виконавця від 16.12.2019 у виконавчому провадженні №60178506 виконавчий документ повернуто стягувачу ( ОСОБА_1 ) у зв`язку з тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету, однак виплату не проведено у зв`язку із відсутністю відповідних коштів. Про виділення таких коштів боржник повідомляє стягувача та зобов`язаний здійснити виплату стягувачу заборгованості не пізніше 10 робочих днів з дня надходження коштів. А відтак, у разі надходження коштів з Державного бюджету України буде додатково повідомлено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. Виходячи з наведеного, виконавчий документ повернено на підставі п.9 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із тим, що проведення  інших виконавчих дій органом ДВС є неможливим (а.с.18-19).
Позивач зазначає, що станом на час звернення до суду з позовом йому не виплачена нарахована пенсія у сумі 30582,80 грн. 
Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що нарахована позивачу сума виплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснено за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань з Державного бюджету України.
22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою №649 (далі - Порядок №649).
Вказана постанова набула чинності 28.08.18, в той час як рішення суду у справі №824/325/19-а набрало законної сили 24.09.2019. Отже, положення вказаної вище постанови застосовуються до спірних правовідносин.
Факт включення рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.08.2019 у справі №824/325/19-а  до реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою згідно з Порядком №649, підтверджується Витягом з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та свідчить про те, що комісією ГУПФУ у Чернівецькій області було прийнято рішення на користь позивача.
Колегія суддів  погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою ст.46 Основного Закону встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Відповідно до ст.117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України № 2262, та членам їх сімей згідно зі ст.8 відповідного Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.
Згідно із п.п.20, 29 ст.116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.
Таким чином, нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.
22.08.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Порядок №649).
Зазначений Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Так, пунктом 2 Порядку №649 передбачено, що у Порядку терміни вживаються в такому значенні:
боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення;
стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення;
рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 649, боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.
Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника (п. 4 Порядку №649).
Відповідно до пункту 5 Порядку №649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.
Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику (п. 10 Порядку №649).
Пунктом 11 Порядку №649 визначено, що боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду виплати пенсії зобов`язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону.
Отже, Пенсійний фонд України за окремою бюджетною програмою здійснює виплату особам відповідну суму пенсії.
При цьому, право на отримання пенсії мають лише ті особи, щодо яких наявне рішення суду, що набрало законної сили, на виконання якого особі як стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.
Водночас, з урахуванням приписів п. 2-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст. 116 Бюджетного кодексу України, виплата коштів на користь позивача з перевищенням бюджетних призначень на цю мету є порушенням бюджетного законодавства, тому виконання рішення суду в цій частині може бути виконане лише в разі наявності відповідних асигнувань, тобто, за окремою бюджетною програмою згідно з Порядком № 649.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що видатки Пенсійного Фонду України, як органу влади, на фінансування пенсійних виплат, передбачених чинними нормативно-правовими актами, є об`єктивно прогнозованими, та держава має обов`язок щодо відшкодування розміру майбутніх виплат. Однак, видатки на виконання рішень судів, які будуть підлягати виконанню в майбутньому, не є об`єктивно відомими заздалегідь, тому встановлення механізму виділення коштів на виконання таких судових рішень є необхідним.
Відповідно до позиції, висловленої Конституційним Судом України в своєму рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.
Крім того, постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1 затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.10.2018 за № 1189/32641 (далі - Порядок № 20-1).
Вказаний Порядок відповідно до пункту 3 Порядку № 649 визначає процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), та внесення інформації до нього.
Згідно з п. 6 Порядку 20-1 доступ до відомостей реєстру надається працівникам Пенсійного фонду України та його територіальних органів, якщо це передбачено їх посадовими інструкціями або потрібно для виконання дорученої їм роботи, а також членам комісії з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що утворюється відповідно до пункту 7 Порядку № 649.
Внесення інформації до реєстру здійснюється відповідальною особою боржника. Якщо на дату внесення інформації стягувач перебуває на обліку в іншому територіальному органі Пенсійного фонду України, який не є боржником, інформацію до реєстру вносить відповідальна особа цього органу з урахуванням матеріалів пенсійної справи стягувача та наявного у ній рішення суду (п. 7 Порядку № 20-1).
Отже, на сьогодні питання погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, врегульоване Кабінетом Міністрів України як вищим органом виконавчої влади. При цьому порядком визначено, що виплата такої заборгованості буде здійснюватись за рахунок коштів, спеціально передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.08.2019 у справі №824/325/19-а  до реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою згідно з Порядком №649, підтверджується Витягом з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при виконанні рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.08.2019 у справі №824/325/19-а як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог Порядку № 649.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вказує на відсутність підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення суду по даній справі, оскільки ним вчинені всі можливі залежні від нього дії по виконанню рішення суду, а тому відсутні підстави для висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо невиплати позивачу різниці між розміром пенсії, обрахованої без урахування рішення суду та розміром визначеним рішенням суду в сумі 30582,80 грн., як про це стверджується позивачем у позові.
Колегія суддів також зазначає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права та вказує наступне.
Як слідує із апеляційної скарги, позивач посилається на невиконання відповідачем рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.08.2019 у справі №824/325/19-а .
Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із ч.1 ст.383 КАС України особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, процесуальним кодексом передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах:
1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу;
2) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та, за наслідками розгляду вказаної заяви і встановлення протиправних рішень, дій чи бездіяльності - постановлення судом окремої ухвали в порядку статті 249 КАС України.
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення чи констатації його невиконання.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.08.2019 у справі №824/325/19-а  порушувалися його права, свободи чи інтереси, останній мав звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення) в межах адміністративної справи №824/325/19-а, а тому позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права.
Відтак, суд апеляційної  інстанції вказує на те, що відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то останній повинен звернутись до суду в порядку судового контролю за виконанням рішення суду, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Підсумовуючи вище наведене, колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі №522/10140/17, від 21 листопада 2019 року у справі №802/1933/18-а.
За таких обставин та з огляду на наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують вжиття відповідачем заходів з метою виконання судового рішення в порядку визначеному Постановою № 649, беручи до уваги часткове виконання судового рішення, а також особливості нормативно-правового регулювання правовідносин в частині нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, колегія суддів вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Драчук Т. О.