ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1662/20                        Головуючий суддя І інстанції Ариничева  С. А.
Провадження № 33/818/509/20                Суддя доповідач Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       09 вересня 2020 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - 

в с т а н о в и в:

Цією постановою 
ОСОБА_1 , 1993 року народження, громадянин України, офіційно не працевлаштований, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
       Постановою встановлено, що 21 лютого 2020 року приблизно о 16:00, ОСОБА_1 , керував квадроциклом «FORTE «BRAVES 200», з номером НОМЕР_1 , по вул. Миру в районі будинку № 1/3 у с. Котляри Харківського району, Харківської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду в установленому Законом порядку у лікаря – нарколога та за допомогою приладу «DRAGER» на місті зупинки відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

       В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 березня 2020 року скасувати, а провадження по справі закрити, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом, а лише стояв біля нього та вживав алкогольні напої, та вказує на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив докази по справі.
       
       Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Переглядаючи оскаржувану постанову за апеляційними доводами ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, враховуючи наявність доказів, які були вивчені судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.
       Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, в письмових поясненнях свідків, а також на відеоматеріал з бодікамер працівників поліції.
       Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу на газоаналізаторі «Драгер» та в КЗОЗ ХОНД в обласному наркологічному диспансері у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків (арк.1).
       З відомостями, що містяться в цьому протоколі ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчать його власноручні пояснення в протоколі та його власноручний підпис.
       Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
       Поряд з цим, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер» та в закладі охорони здоров`я (арк. 2, 3).
       В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно 21.02.2020 року був залучений працівниками поліції в якості свідка при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та підтвердив, що у письмових поясненнях дійсно наявний його власноручний підпис. Також свідок підтвердив перебування іншого свідка під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції.
       Також, відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису (арк. 9) вбачається, що ОСОБА_1 під час розмови з працівниками поліції визнавав та особисто пояснював, що саме він керував квадроциклом та повністю усвідомлював та керував своїми діями. Також під час цього спілкування ОСОБА_1 зазначив, що в нього день народження і він святкував його разом із своїми друзями та вживав алкогольні напої. З цього відеозапису також вбачається, що при двох свідках інспектор поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням газоаналізатору Драгер, а також пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 відмовився.
       Крім того, ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив, що «не згоден», проте враховуючи відомості відеозапису бодікамер інспекторів поліції, а також письмові пояснення свідків, суд апеляційної інстанції розцінює ці пояснення як спосіб захисту та уникнення від відповідальності.
       Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
       У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 12.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що 21.02.2020 року ОСОБА_1 керував квадроцикдом, у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в заклади охорони здоров`я, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.
Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку. 
       Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 березня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
       Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя                                                                        С.К. Шабельніков