ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4970/20 Справа № 204/6432/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року                                                                м. Дніпро

       Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.
 
за участю секретаря судового засідання – Бондаренка В.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
       Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 лютого 2018 року між Закритим акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір №100982194801, згідно якого їй надано кредит у сумі 17 404,70 грн. 
       У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Таким чином, станом на 23 липня 2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 25310,78 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.
       Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 25 310,78 грн та судові витрати у справі (а.с.1-3).
       Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року позовну заяву Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором №100982194801 від 21 лютого 2018 року, яка виникла станом на 08 серпня 2019 року та складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту – 6862 грн 22 коп., простроченої заборгованості за процентами – 0 грн 67 коп., строкової заборгованості за сумою кредиту – 3875 грн 92 коп., строкової заборгованості за процентами – 0 грн 01 коп., неустойки за порушення зобов`язань по кредиту – 6800 грн, що разом складає 17 538 (сімнадцять тисяч п`ятсот тридцять вісім) гривень 82 (вісімдесят дві) копійки.
       У задоволенні решти вимог відмовлено.
       Вирішено питання щодо судового збору (а.с.105-106).
Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права (а.с.115-128).
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 21 лютого 2018 року відповідач звернулася до позивача із заявою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №100982194801, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 13 600 грн на загальні споживчі цілі на строк 24 місяці зі сплатою відсотків 0,01% річних та комісією на обслуговування кредитної заборгованості 3,99%. Кредитні кошти, відповідно до по 7 даної заяви, були перераховані на банківський рахунок відповідача (а.с.7-38).
Відповідно до п.5.1.4. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 10 червня 2017 року), затвердженої рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» протокол №653 від 30 травня 2017 року, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти.
Згідно п.5.1.7. Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором.
Пунктом 6.1 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що сторони несуть відповідальність, передбачену умовами цього договору та чинним законодавством України за невиконання, неналежне виконання своїх обов`язків, передбачених договором.
Частиною 5 Розділу ІІ публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено порядок та розмір сплати клієнтом штрафів.
Однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 08 серпня 2019 року, має заборгованість перед банком у розмірі 25 310,78 грн, яка складається з: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 6862,22 грн; - прострочена заборгованість за комісією – 7 596,96 грн; - прострочена заборгованість за процентами – 0,67 грн; - строкова заборгованість за сумою кредиту – 3875,92 грн; - строкова заборгованість за комісією – 175 грн; - строкова заборгованість за процентами – 0,01 грн; - неустойка за порушення зобов`язань по кредиту – 6800 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з висновками суду першої інстанції.
       За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
       Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
       Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
       За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
       У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
       Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
       За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
       Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
       За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
       Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
       Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
       Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
       Як вбачається з матеріалів справи, 21 лютого 2018 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір. Позивачем підписано заяву №100982194801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де зазначено, що ОСОБА_1 просить надати їй кредит на загальні споживчі цілі в сумі 13600 грн на строк 24 місяці зі сплатою відсотків 0,01% річних та комісією на обслуговування кредитної заборгованості 3,99%. Кредитні кошти, відповідно до по 7 даної заяви, були перераховані на банківський рахунок відповідача (а.с.7).
       Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       З наданої позивачем довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № 100982194801 від 21 лютого 2018 року, вбачається, що заборгованість нарахована за період, що відповідає умовам договору. Строк кредитного договору становить 24 місяці. 
       Так, заборгованість відповідача перед позивачем складає 25 310,78 грн, з яких: - прострочена заборгованість за сумою кредиту — 6 862,22 грн; - прострочена заборгованість за комісією – 7596,96 грн; - прострочена заборгованість за процентами – 0,67 грн; - строкова заборгованість за сумою кредиту – 3875,92 грн; - строкова заборгованість за комісією – 175 грн; - строкова заборгованість за процентами – 0,01 грн; - неустойка за порушення зобов`язань по кредиту – 6800 грн.
       Визначаючи розмір боргу, колегія суддів виходить з розрахунку, який надано Банком, оскільки відповідачем цей розрахунок не спростований і свій не надано.
       Відповідач не спростував факт отримання кредитних коштів та частково сплачував заборгованість за договором, отже, не заперечував факт укладення кредитного договору, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість за сумою кредиту та строкову заборгованість за сумою кредиту.
       Щодо стягнення заборгованості за процентами, колегія суддів зазначає наступне.
       Як вбачається з заяви № 100982194801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розмір процентної ставки погоджений сторонами та становить 0,01% річних 
       Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно стягнув прострочену заборгованості за процентами та строкову заборгованості за процентами.
       Щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 6 800 грн, колегія суддів зазначає наступне.
       У наданій заяві №100982194801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а надана Публічна пропозицію ПАТ “ПУМБ” на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може бути належним доказом, оскільки не містить підпису відповідача та не свідчить про ознайомлення із даною пропозицією.
       Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 6800 грн, що становлять штрафні санкції, не підлягають задоволенню, з вище вказаних підстав.
       Враховуючи вищевикладене, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року слід скасувати в частині задоволених вимог щодо стягнення неустойки за порушення зобов`язання по кредиту та винести в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні зазначених вимог банку. В частині стягнення розміру судового збору, рішення суду підлягає зміні, шляхом зменшення стягнутого судового збору з відповідача на користь позивача з 1331,14 грн до 815,04 грн. В решті рішення суду, в оскаржуваній частині, має бути залишено без змін.
       На підставі ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 783,95 грн.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити частково.
       Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року в частині задоволених вимог про стягнення неустойки за порушення зобов`язання по кредиту — скасувати та у задоволенні цих вимог відмовити.
       Змінити рішення суду в частині стягнення розміру судового збору з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк”, зменшивши цей розмір з 1 331,14 грн до 815,04 грн.
       В іншій частині рішення суду, в оскаржуваній частині, залишити без змін.
       Стягнути з акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк” на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 783,95 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       Судді: