Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 991/2266/20	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/590/20	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2020 року	місто Київ	

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
представника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 березня 2020 року в кримінальному провадженні №52016000000000380,

В С Т А Н О В И Л А:

Від представника власника майна ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.03.2020.
І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. 20.03.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою з метою забезпечення спеціальної конфіскації наклав арешт із забороною відчуження та розпорядження на об`єкти нерухомості, які належать ОСОБА_8 , а саме: (1) квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; (2) нежитлове приміщення (горище), як підсобне приміщення до квартири АДРЕСА_2 ; (3) нежитлове горищне приміщення, 1-горище літ. «А», за адресою: АДРЕСА_3 ; (4) квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ; (5) машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 ; (6) нежитлові приміщення НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_6 ; (7) одну другу частини нежитлового приміщення АДРЕСА_6 ; (8) одну другу частини земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_7 ; (9) одну другу частини об`єкту нерухомого майна до якого входять: дачний будинок; огорожа; мощення, за адресою: АДРЕСА_7 ; (10) машиномісце № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_8 ; (11) квартиру за адресою: АДРЕСА_9 .
1.2. Свою ухвалу слідчий суддя мотивував тим, що: (1) досудовим розслідуванням встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі - КК), у кримінальному провадженні №52016000000000380 від 20.10.2016; (2) майже все нерухоме майно, на яке сторона обвинувачення просила накласти арешт, було відчужено підозрюваним протягом квітня 2016 року, тобто після надходження відомостей про кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування, про що міг бути обізнаний ОСОБА_9 ; (3) ОСОБА_8 , яка у 2016 році придбала за договорами купівлі-продажу майно, на яке накладено арешт, є тещою підозрюваного ОСОБА_9 та проживає однією родиною разом з його дружиною і сином; (4) продані ОСОБА_9 протягом 2016 року ОСОБА_8 об`єкти нерухомості фактично залишилися у користуванні його сім`ї, при цьому, ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_8 кошти, які не відповідають її доходам, та, з огляду на майновий стан близьких осіб ОСОБА_8 , могли бути надані їй тільки ОСОБА_9 , цим самим ОСОБА_9 фактично легалізував кошти одержані внаслідок вчинення вищевказаного злочину, вчинення якого йому інкримінується; (5) наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 набула зазначене нерухоме майно від підозрюваного ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_10 за кошти, які їй були надані самим підозрюваним, що в свою чергу були отримані останнім внаслідок протиправної діяльності, при цьому, ОСОБА_8 знала або повинна була і могла знати, що зазначене нерухоме майно було одержано внаслідок вчинення злочину; (6) незастосування обмеження розпорядження зазначеним майном призведе до його приховування або передачі.
ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить: (1) визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження та поновити строк на оскарження; (2) скасувати ухвалу слідчого судді від 20.03.2020 і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна третьої особи ОСОБА_8 .
2.2. Свої вимоги представник мотивував тим, що: (1) оскаржувану ухвалу винесено без виклику ОСОБА_8 та їй не вручено в установленому порядку, а копію оскаржуваної ухвали отримано 10.06.2020 і 15.06.2020 перший раз подано апеляційну скаргу, про повернення якої суддею-доповідачем представник дізнався 06.07.2020, після чого 07.07.2020 повторно звернувся до суду з апеляційною скаргою, до якої долучив докази наявності повноважень на її подання; (2) слідчий суддя розглянув питання про арешт майна без виклику у судове засідання власника майна та з порушенням права на захист, хоча підстав для цього не було, оскільки не відповідає дійсності висновок суду щодо спільного проживання однією родиною ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , його дружиною ОСОБА_10 та їх сином ОСОБА_11 , враховуючи, що по місцю проживання ОСОБА_9 , його син ОСОБА_11 та дружина ОСОБА_10 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_8 - за адресою: АДРЕСА_10 ; (3) слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_8 набула нерухоме майно за кошти ОСОБА_9 , які, як і майно, були отримані останнім внаслідок протиправної діяльності, та про що вона знала або повинна була і могла знати про його одержання внаслідок вчинення злочину (безпідставно взято до уваги доводи прокурора, що ОСОБА_8 могла отримати грошові кошти лише від ОСОБА_9 , хоча прокурором не доведено факт надання ОСОБА_9 . ОСОБА_8 грошових коштів для придбання нерухомого майна та обставин, за яких надання таких коштів могло відбутися, а також наявність у ОСОБА_9 на момент відчуження об`єктів нерухомості коштів у розмірі, які були б достатні для ймовірної передачі ОСОБА_8 ); (4) слідчий суддя за відсутності доказів дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_9 злочину, існування якої б давало підстави для застосування спеціальної конфіскації; (5) слідчий суддя зробив помилковий висновок, що майно було відчужене ОСОБА_9 після надходження відомостей про кримінальне правопорушення; (6) арешт накладено на майно, яке не підлягає спеціальній конфіскації, оскільки воно не належить підозрюваному ОСОБА_9 , а є власністю ОСОБА_8 , яка не підозрювана і набула його як добросовісний набувач; (7) не враховано, що ОСОБА_9 оплатив вартість частини майна (дольова участь в будівництві) та набував право власності на частину майна ще до подій описаних в кримінальному провадженні, а тому і майно не може вважатися таким, що набуте злочинним шляхом; (8) оскаржувана ухвала винесена суддею, який підлягав відводу.
ІII. Позиції учасників провадження.
3.1. Представник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу з доповненнями та просив задовольнити її з підстав, зазначених у скарзі. Щодо причин продажу майна ОСОБА_8 , представник зазначив, що такий продаж був наслідком домовленості про поділ майна між ОСОБА_9 та його дружиною ОСОБА_10 .
3.2. ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, до суду не прибула, про причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її обов`язкової участі чи про відкладення судового засідання не надіслала. Представник ОСОБА_8 і прокурор не заперечували проти розгляду скарги за її відсутності.
3.3. Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Вказав, що слідчим суддею правильно встановлено можливість спеціальної конфіскації арештованого майна і підстави для скасування такого рішення відсутні. Щодо неможливості розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 даної справи, у зв`язку з тим, що його цивільна дружина була захисником однієї з посадових осіб АТ «ОПЗ», прокурор зазначив, що вона була дійсно захисником, але в іншому кримінальному провадженні, яке не пов`язано з даним кримінальним провадженням, а особи, яких вона захищала, ніяким чином не пов`язані з даним провадженням, а тому підстав для відводу не було. Крім того, прокурор зазначив, що кримінальне провадження з 2016 року не завершене в зв`язку з тим, що слідство отримало близько 7 тисяч сторінок документів із-за кордону іноземною мовою, які в даний час перекладаються.
IV. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників, дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.
4.1. Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) Національним антикорупційним бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №52016000000000380 від 20.10.2016 щодо фактів вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК (т. 1 а. с. 11-12).
4.2. ОСОБА_9 у вищевказаному кримінальному провадженні є підозрюваним у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК, а саме в тому, що він діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, з корисливих мотивів, вчинив пособництво службовим особам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у зловживанні своїм службовим становищем всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для компанії Newscope Estates Limited, чим спричинив тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичної особи (т. 1 а. с. 97-116).
4.3. 16.03.2020 прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна ОСОБА_8 (т. 1 а. с. 1-10, 204).
4.4. 16.03.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу про розгляд клопотання прокурора в закритому судовому засіданні без повідомлення власника майна, оскільки її повідомлення про засідання, враховуючи, що вона є тещою підозрюваного, може призвести до приховування та відчуження зазначеного майна (т. 1 а. с. 205-206).
4.5. 20.03.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою наклав арешт із забороною відчуження та розпорядження на об`єкти нерухомості, належні ОСОБА_8 , а саме: (1) квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; (2) нежитлове приміщення (горище), як підсобне приміщення до квартири АДРЕСА_2 ; (3) нежитлове горищне приміщення, 1-горище літ. «А», за адресою: АДРЕСА_3 ; (4) квартиру за адресою: АДРЕСА_4 ; (5) машиномісце АДРЕСА_5 ; (6) нежитлові приміщення НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_6 ; (7) одну другу частини нежитлового приміщення АДРЕСА_6 ; (8) одну другу частини земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_7 ; (9) одну другу частини об`єкту нерухомого майна, до якого входять: дачний будинок; огорожа; мощення, за адресою: АДРЕСА_7 ; (10) машиномісце № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_8; (11) квартиру за адресою: АДРЕСА_9 (т. 1 а. с. 209-210, 212-220).
4.6. Із витягу з ЄРДР та повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_9 , маючи досвід роботи у сфері мінеральних добрив на світовому ринку та відповідну ділову репутацію, зв`язки з суб`єктами господарювання реального сектору економіки, будучи бенефіціарним власником компанії Newscope Estates Limited, відповідно до узгодженого злочинного плану як пособник взяв на себе виконання наступних дій: (1) узгодження з директором компанії Newscope Estates Limited, порядку підписання контрактів з додатками, укладених між компанією Newscope Estates Limited та AT «ОПЗ», на купівлю продукції AT «ОПЗ»; (2) узгодження з директором компанії Newscope Estates Limited порядку підписання контрактів з додатками, укладених між компанією Newscope Estates Limited та іноземними компаніями, які мають можливість придбати обумовлений з AT «ОПЗ» об`єм виготовленої ним продукції; (3) здійснити пошук шляхів співпраці з контрагентами АТ «ОПЗ» та узгодити з ними можливість попередньої оплати вартості продукції виробництва AT «ОПЗ» на рахунки посередника компанії Newscope Estates Limited, з подальшим відвантаження продукції AT «ОПЗ» на умовах поставки FOB порт Южний, Україна (FOB Чорне море (Інкотермс-2010) безпосередньо з AT «ОПЗ», але від імені компанії Newscope Estates Limited; (4) обмін документами між компанією Newscope Estates Limited, AT «ОПЗ», суб`єктами господарювання реального сектору економіки іноземних держав та контроль процесу відвантаження карбаміду придбаного у АТ «ОПЗ» компанією Newscope Estates Limited; (5) узгодження з відповідними органами, підприємствами, установами та організаціями, що здійснюють у Морському торговельному порту «Южний» діяльність пов`язану з наданням дозволів на прохід акваторією порту, сертифікацією експортованої продукції, проходженням митних процедур порядку отримання цих дозволів на судна завантажені від імені компанії Newscope Estates Limited; (6) відкриття банківських рахунків для компанії Newscope Estates Limited в іноземних банківських установах з можливістю керування ними з території України; (7) забезпечення керування коштами розміщеними на банківських рахунках для компанії Newscope Estates Limited; (8) підшукання та/або створення компаній на рахунки яких з рахунків компанії Newscope Estates Limited мають перераховуватися кошти отримані у вигляді різниці між ринковою ціною та ціною реалізації продукції AT «ОПЗ» на користь компанії Newscope Estates Limited, шляхом укладання фіктивних чи удаваних договорів щодо отримання компанією Newscope Estates Limited товарів, робіт та послуг (т. 1 а. с. 11-12, 97-116).
4.7. У перекладеному на українську мову протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 13.09.2019, проведеного в м. Берн у Федеральній прокуратурі Швейцарської конфедерації, (1) на питання «пане ОСОБА_14, не могли б ви коротко викласти мені, в яких стосунках ви перебуваєте з компаніями Nitora Commodities AG і NCTC AG» надано відповідь: «Nitora я був керуючим, NCTC я відповідав за операційну діяльність», (2) на питання «чи має Nitora Commodities AG або NCTC AG контракти на закупівлю хімічних продуктів (карамбіту та/або аміаку) в період між 2014 та 2016 році з українським державним підприємством Відкрите акціонерне товариство «Одеський припортовий завод» надано відповідь «Так. Тоді між ними виникли компанії. Власне, завод. Або держава влаштували тендери щодо торгів. У нас є карамбід для газу. Толінг: у інших компаній завжди є надбавка, проте потім не змогли виконати договір. Однак наша мета полягала в тому, щоб завжди купляти безпосередньо у ОПЗ. Як правило, вони не могли доставити газ. Я не знаю, чи був Newscope актуальним. Я думаю, що більшість договорів були в ОПЗ. Коли розпочались тендери, держава не змогла запустити завод через газ, через конфлікт з Росією. Уряд мав ідею приватизувати завод. Були і борги у ОПЗ, тому тоді ніхто не хотів купувати завод. Борги були і на іншому заводі. Завод міг функціонувати завдяки посередницьким компаніям: Існувало фіксоване значення конверсії для толінгу. Це була ціна на карамбід. Для аміаку інший: Так що все могло функціонувати. А. Ф. : Тому що люди (проміжні компанії) фінансували газ. Ми також кілька разів брали участь у цих тендерах. Однак надбавку ми так і не отримали. Це отримали місцеві фірми», (3) на питання «як ви дізнались про цю компанію» вказано відповідь «Це було ще за часів Радянського Союзу. Через закупівлі ще, коли я працював у Transammonia. Вже тоді Южний був дуже відомим. Це був найголовніший експортний порт вже в 1986/87 роках», (4) на питання «Чи має ця компанія ділову репутацію на міжнародному ринку хімічного виробництва» вказано відповідь «Так. Дуже хороший», (5) на питання «що ви знаєте про компанію Newscope Estates Limited» вказано відповідь «… Вони підключились до того, як розпочався толінг. Ми не усвідомлювали, чому нам слід раптом здійснювати торгівлю з Newscope після років роботи з ОПЗ. Толлінг для нас був більш правдоподібним», (6) на питання «хто був контактною особою (особами) зі сторони АТ «ОПЗ» та Nitora Commodities AG або NCTC AG щодо виконання цих договорів» вказано відповідь: « ОСОБА_16 в ОПЗ. У Nitora і NCTC - я. Пан ОСОБА_17 інколи відповідав»; (7) на питання «чи відомі вам особи ОСОБА_18 , ОСОБА_19 або ОСОБА_20 ?» вказано відповідь «Ім`я ОСОБА_21 мані відоме, а двоє інших - ні»; (8) на питання «Якщо так, то за яких обставин і коли ви зустрілися?», вказано відповідь « ОСОБА_21 дуже довго працював у нашій промисловості. Він живе в Україні. Мені здається, Я знаю його ще з часів перебування в Transammonia. Він працював на місцевому ринку. Він виступав місцевим агентом. Я ніколи з ним не зідзвонювався або розмовляв. Він ( ОСОБА_21 ) був, по-моєму, навіть представником Newscope Estates Limited. Він продавав товари ОПЗ від імені Newscope» (т. 1 а. с. 46-59).
4.8. У протоколі допиту свідка ОСОБА_22 від 23.11.2016 зазначено, «Знаю, що ОСОБА_23 у 2015 році здійснював контроль щодо відгрузки товару АТ «ОПЗ» на судна компанії Newscope Estates Limited. Дані факти мені відомі оскільки на той час я здійснював супровід відгрузку товару в інтересах компанії «Трамма», а ОСОБА_8 в цей же час контролював відгрузку із AT «ОПЗ» карбаміду і аміаку для Newscope Estates Limited. Даного підприємства не було на ринку до квітня 2015 року і про нього ніхто із спеціалістів і постійних гравців ринку ніколи не чув. Хочу запевнити, що за період квітня-жовтня 2015 року компанія «Трамма» закуповувала продукцію AT «ОПЗ» у Newscope Estates Limited. При цьому Newscope Estates Limited не мало своїх суден. «Трамма» закуповувала продукцію AT «ОПЗ» через посередника. Newscope Estates Limited та відразу у порту «Южний» загружала на свої суди. Таким чином поступали і інші відомі компанії: «Амеропа» (Швейцарія), «Дреймур» (головний офіс м. Москва), «Кох» (США). На той час у період з квітня по жовтень 2015 року, аміак і карбамід із AT «ОПЗ» загружалися на судна вищевказаних компаній, але по документам вони перекуповувалися від Newscope. Estates» Limited» (т. 1 а. с. 60-62).
4.9. Відповідно до протоколу огляду матеріалів, які надійшли до НАБУ від компетентного органу Республіки Австрія від 13.11.2018 і 14.11.2018 бенефіціаром юридичної особи NEWSCOPE ESTATES LIMITED є ОСОБА_9 ( ОСОБА_9 ) з часткою 100%, національність - українець, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_3 (т. 1 а. с. 63-96).
4.10. Згідно з протоколом огляду матеріалів, які надійшли до НАБУ від компетентного органу Республіки Австрія від 13.11.2018, «… встановлено, що за період з 03.03.2015 по 15.04.2016 по розрахунковому рахунку компанії NEWSCOPE ESTATES LIMITED, а саме IBAN: № НОМЕР_4 відкритому в банку Main Bank здійснено 26 банківських операцій з контрагентом - ПАТ «Одеський припортовий завод» (т. 1 а. с. 63-67).
4.11. Висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №13-2/120 від 18.12.2019 встановлено, що: «(1) здійснення поставки карбоміду марки «Б» від AT «ОПЗ» до компанії Newscope Estates Limited за контрактами №7K-NSC-2015, №6K-NSC-2015, №5K-NSC-2015, у період з 08.10.2015 по 30.11.2015 документально підтверджується в сумі 12 133 265,04 доларів США; (2) здійснення поставки карбоміду марки «Б» від компанії Newscope Estates Limited до компанії Ameropa AG за контрактами №UR-AM-2015, №UR2-AM-2015 у період з 08.10.2015 по 30.11.2015 документально підтверджується в сумі 12 530 000 доларів США; (3) різниця у сумі 396 735 доларів США між сумою (ціною) здійснення поставки карбоміду марки «Б» від AT «ОПЗ» на користь компанії Newscope Estates Limited за контрактами №5K-NSC-2015, №6K-NSC-2015, №7K-NSC-2015 та між сумою (ціною) здійснення поставки карбаміду марки «Б» від компанії Newscope Estates Limited на користь компанії Ameropa AG за контрактами №UR-AM-2015, №UR2-AM-2015 у період з 08.10.2015 по 30.11.2015 документально підтверджується» (т. 1 а. с. 32-45).
4.12. Із витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження №00025945995 та про шлюб №00025945994 вбачається, що ОСОБА_8 - матір ОСОБА_10 , яка є дружиною ОСОБА_9 . Тобто, ОСОБА_8 є тещею ОСОБА_9 (т.1 а. с. 118-121).
4.13. Відповідно до договорів купівлі-продажу ОСОБА_8 придбала у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , від імені якого за довіреністю такі договори були підписані ОСОБА_24 , таке майно: (1) 21.11.2016 - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; (2) 18.04.2016 - нежитлове приміщення (горище), як підсобне приміщення до квартири АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 130-137).
4.14. Крім того, за договорами купівлі-продажу ОСОБА_8 придбала у ОСОБА_25 таке майно: (1) 18.04.2016 - 120/1000 частки нежитлового горищного приміщення, 1-горище літ. "А", за адресою: АДРЕСА_3 ; (2) 13.03.2016 - квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а. с. 138-145).
4.15. Також згідно договорів купівлі-продажу ОСОБА_8 придбала у ОСОБА_9 , від імені якого за довіреністю такі договори були підписані ОСОБА_24 , таке майно: (1) 13.03.2016 - машиномісце АДРЕСА_5 (т. 1 а. с. 146-149); (2) 11.03.2016 - одну другу частину нежитлового приміщення АДРЕСА_6 (т. 1 а. с. 150-154); (3) 11.03.2016 - одну другу частину земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_7 (т. 1 а. с. 155-159); (4) 07.04.2016 - одну другу частину дачного будинку за адресою: АДРЕСА_7 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_9 05.04.2016 (т. 1 а. с. 160-163); (5) 13.03.2016 - машиномісце НОМЕР_6, за адресою: АДРЕСА_8 (т. 1 а. с. 164-167); (6) 13.03.2016 - квартиру за адресою: АДРЕСА_9 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_9 03.11.2015 (т. 1 а. с. 168-171). А з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_8 11.04.2016 придбала нежитлове приміщення НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_6 (т. 1 а. с. 199-203).
4.16. Відповідно до відмітки на клопотаннях ОСОБА_6 як представник ОСОБА_8 ознайомився з матеріалами справи 10.06.2020 та в цей же день отримав копію ухвали від 20.03.2020 (т. 1 а. с. 229-236).
4.17. 15.06.2020 ОСОБА_6 направив поштою до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.03.2020, яка отримана судом 30.06.2020 (т. 2 а. с. 1-21).
4.18. Ухвалою судді-доповідача Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30.06.2020 апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_6 на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК. У матеріалах судового провадження відсутня поштова розписка, яка підтверджує отримання такої ухвали ОСОБА_6 (т. 2 а. с. 22).
4.19. 07.07.2020 ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду повторно подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.03.2020 (т. 3 а. с. 1-41).
V. Мотиви і висновки колегії суддів.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходь із такого.
(§1) Межі перегляду оскаржуваної ухвали
5.1. У п. 30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява №49684/99, від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив: «…Незважаючи на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…».
5.2. Тому, вирішуючи на які саме аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, надавати відповіді в ухвалі за результатами її розгляду, зважаючи на положення ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 22, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 404 КПК, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваної ухвали у межах доводів, викладених в апеляційній скарзі.
5.3. У відповідності до ч. 1 ст. 370 КПК «судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим».
5.4. Із урахуванням вищенаведеного та доводів, вказаних в апеляційній скарзі представника ОСОБА_6 , колегія суддів під час апеляційного розгляду має з`ясувати чи: (1) причини подання апеляційної скарги з пропуском строків на апеляційне оскарження є поважними; (2) були підстави для розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна без виклику його власника; (3) існує обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_9 злочину такого ступеня тяжкості, що може бути фактичною підставою для арешту майна з метою його подальшої спеціальної конфіскації; (4) майно, на яке накладено арешт, може підлягати спеціальній конфіскації; (5) були підстави для відводу слідчого судді, який постановив оскаржувану ухвалу. При цьому, лише у разі позитивної відповіді на перше питання з`ясовуються відповіді на інші питання, оскільки у випадку негативної відповіді апеляційна скарга підлягає поверненню.
(§2) Щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження
5.5. Строки апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, визначені у ст. 395 КПК.
5.5.1. Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК «апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення».
5.5.2. Згідно із абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК «якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення».
5.5.3. При цьому відповідно до ч. 5 і ч. 7 ст. 115 КПК «при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк…», «при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні . Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день ».
5.5.4. Оскільки, як встановлено колегією суддів, оскаржувану ухвалу було постановлено слідчим суддею 20.03.2020 без виклику ОСОБА_8 і її представника, який ознайомився з матеріалами справи і копію такої ухвали отримав лише 10.06.2020, для апелянта у цій справі строк на оскарження розпочався 11.06.2020. Останнім днем такого строку було 15.06.2020.
5.5.5. Як встановлено колегією суддів, 15.06.2020 ОСОБА_6 поштою надіслав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу, але ухвалою судді-доповідача йому таку скаргу було повернуто на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК. Після чого повторно відповідну скаргу він подав до суду 07.07.2020, тобто з пропуском строків на апеляційне оскарження.
5.6. Однак, положення п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК передбачають можливість поновлення строку на апеляційне оскарження. Відповідно до зазначеної норми «апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення».
5.7. Загальне правило поновлення строків передбачене ч. 1 ст. 117 КПК, згідно з якою «пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду».
5.7.1. Поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним. Зокрема, з системного аналізу ст. ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400 КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне її звернення до суду у встановлений КПК строк. Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.
5.7.2. Тобто, можливість поновлення строку на апеляційне оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
5.8. Враховуючи відсутність у матеріалах судового провадження доказу вручення представнику ОСОБА_6 раніше ніж 06.07.2020 ухвали судді-доповідача Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 30.06.2020, якою йому було повернуто апеляційну скаргу, подану своєчасно, колегія суддів вважає причини подання ним апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 20.03.2020 з пропуском строку на апеляційне оскарження поважними.
(§3) Щодо підстав для розгляду клопотання за відсутності власника майна
5.9. Порядок розгляду клопотання про арешт майна регулює ст. 172 КПК, у відповідності до ч. 2 якої «клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна».
5.10. Колегія суддів доводи захисника щодо відсутності підстав для розгляду питання про арешт майна без виклику у судове засідання власника майна відхиляє та погоджується з висновком слідчого судді (див. п. 4.4. цієї ухвали), зазначеним в ухвалі від 16.03.2020, про наявність підстав для розгляду клопотання без повідомлення власника майна.
(§4) Щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості арешту майна
5.11. У п. 194 рішення по справі «Узан та інші проти Туреччини» (Uzan and others v. Turkey») від 05.03.2019, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08 та 19316/08 ЄСПЛ дійшов висновку, що утримання майна, вилученого за рішенням суду в рамках кримінального провадження, має розглядатися з точки зору відповідності такого рішення закону держави-учасника, який регулює використання майна відповідно до загальних інтересів суспільства.
5.12. В Україні застосування арешту майна в рамках кримінального провадження регулюється ст. ст. 132, 170-173 КПК.
5.12.1. Так, у відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК «арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна…».
5.12.2. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК «завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження...».
5.12.3. Поруч із наведеним п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК визначає, що «арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації».
5.13. У свою чергу випадки, коли слідчий суддя в арешті майна повинен відмовити, визначені ч. 3 ст. 132 і ч. 1 ст. 173 КПК.
5.13.1. Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК «застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
5.13.2. При цьому, у відповідності до п. 3-1 ч. 2 ст. 173 КПК «при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу) .
5.14. У зв`язку з наведеним колегія перевіряє наявність обґрунтованої підозри, враховуючи при цьому, що поняття «обґрунтована підозра» в національному законодавстві України відсутнє, але згідно з ч. 5 ст. 9 КПК «кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини».
5.14.1. Так, у п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04, ЄСПЛ зазначив: «обґрунтована підозра» означає, що «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».
5.14.2. Але, колегія суддів зауважує, що стандарт «обґрунтованої підозри», який використовується судом при вирішенні питання щодо арешту майна, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акту. Оскільки, як зазначив ЄСПЛ у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia), заява №72508/13, від 28.11.2017 «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».
5.14.3. Із огляду на наведене, на думку колегії суддів, встановлені факти та інформація (див. п. п. 4.6.-4.15. цієї ухвали) можуть переконати об`єктивного спостерігача (обивателя) в тому, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК, а саме пособництво у зловживанні службовою особою службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам юридичної особи, вчиненим за попередньою змовою групою осіб. Поруч з наведеним, адвокат, який подав апеляційну скаргу, не надав доказів, які б спростовували вказані висновки.
5.14.4. Щодо ступеня тяжкості, то колегія суддів звертає увагу на те, що злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_9 (ч. 2 ст. 364 КК), передбачає покарання в т. ч. у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, у зв`язку з чим за змістом ч. 4 ст. 12 КК такий злочин є тяжким.
5.14.5. Виходячи із вищевказаного, колегія суддів дійшла висновку про доведеність прокурором існування у кримінальному провадженні №52016000000000380 обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна.
5.15. Водночас, оцінивши можливість застосування спеціальної конфіскації до майна, належного ОСОБА_8 , колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування сукупності підстав вважати, що таке майно може підлягати спеціальній конфіскації.
5.15.1. Адже, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК у редакції, чинній на час вчинення злочину, що інкримінується особі, «спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення злочину передбаченого статтями 364 розділу XVII Особливої частини цього Кодексу ».
5.15.2. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 96-2 КК у редакції, чинній на час вчинення злочину, що інкримінується особі, «гроші, цінності та інше майно, зазначені в цій статті, передані особою, яка вчинила злочин або суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого цим Кодексом, інші фізичній або юридичній особі, підлягають спеціальній конфіскації, якщо особа, яка прийняла майно, знала або повинна була знати, що таке майно одержано внаслідок вчинення злочину, передбаченого  та статтями 364  розділу XVII Особливої частини цього Кодексу ».
5.15.3. Тобто, хоча в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя помилково навів цитати ч. 1 ст. 96-1 і ч. 4 ст. 96-2 КК в редакції, чинній на момент розгляду клопотання, а не на момент вчинення злочину, що інкримінується, але це, на думку колегії суддів, не вплинуло на правильність прийнятого рішення. Оскільки, як вважає колегія суддів, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_8 , знала або повинна була знати, що такі кошти, які передані їй у власність, і за які вона придбала майно, на яке накладено арешт, ймовірно одержані її зятем ОСОБА_9 внаслідок вчинення злочину. А доказів, які спростовували б факти купівлі ОСОБА_8 вказаного майна у свого зятя за кошти, які б відповідали її доходам, представником власника майна суду не надано.
5.15.4. Тому, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з тим, що, за умови доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні вказаних злочинів, зазначене нерухоме майно, належне ОСОБА_8 , може підлягати спеціальній конфіскації.
5.16. Також колегія суддів відхиляє й інші доводи представника, в т. ч. щодо того, що слідчий суддя, який постановив оскаржувану ухвалу, підлягав відводу й питання щодо арешту майна в даному кримінальному провадженні не мав права розглядати. Оскільки доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу суду не надано.
(§5) Висновки
5.17. Оскільки причина подачі ОСОБА_6 апеляційної скарги з пропуском строку є поважною, такий строк слід поновити.
5.18. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.
5.18.1. Так, відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК «за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу».
5.18.2. Оскільки слідчий суддя постановив законну, обґрунтовану та мотивовану ухвалу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу представника власника майна слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Керуючись ст. ст. 7, 115, 131-132, 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 418, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити представнику строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 березня 2020 року - без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:	ОСОБА_2  	
Судді:	ОСОБА_3 	
 	  ОСОБА_4