Постанова
Іменем України 
 
11 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/7537/16-ц
провадження № 61-17473св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
учасники справи:
позивач - Кредитна спілка «Меркурій»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смірнов Володимир Сергійович, на ухвалу Одеського апеляційного суду від 08 липня 2019 року у складі судді Вадовської Л. М., у справі за позовом Кредитної спілки «Меркурій» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання виконати умови договору,

ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2016 року Кредитна спілка «Меркурій» (далі - КС «Меркурій») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання виконати умови договору.
 
Уточнена позовна заява мотивована тим, що 27 липня 2010 року між КС «Меркурій» та  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 17/07.010, відповідно до якого останні отримали кредит у розмірі 13 000 грн строком на 24 місяці.
Згідно з умовами цього кредитного договору відповідачі були зобов`язані своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом з рахунку 0,195 % за добу та повертати кредит рівними частинами 17 числа кожного місяця.
У якості забезпечення виконання зобов`язань 27 липня 2010 року між сторонами укладений іпотечний договір, згідно з яким відповідачі передали в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .
17 червня 2013 року між сторонами укладений договір про внесення змін до кредитного та іпотечного договорів, відповідно до умов яких суму кредиту змінено, щоденний основний відсоток складав від суми кредиту 0,185 %, строк дії кредитного договору перенесений на 2016 рік.
У зв`язку з невиконанням належним чином зобов`язань за кредитним договором у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 550 568 грн16 коп.
Ураховуючи викладене, КС «Меркурій» просила суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2010 року № 17/07.010 у розмірі 550 568 грн16 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності за іпотекодержателем КС «Меркурій».
 
Короткий зміст рішення та ухвали суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року позов КС «Меркурій» задоволено.
У рахунок погашення заборгованості перед КС «Меркурій» за кредитним договором від 27 липня 2010 року № 17/07.010, договором про внесення змін до кредитного та іпотечного договорів від 17 червня 2013 року, в розмірі 550 568 грн16 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності за іпотекодержателем КС «Меркурій».
 
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року у зв`язку з неповідомленням її належним чином про час і місце розгляду цієї справи.
 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2018 року заяву  ОСОБА_1 задоволено, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2017 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.
 
Ухвалою Приморського суду м. Одеси від 19 березня 2019 року у складі судді Радзімовської Р. О. справу за позовом Кредитної спілки «Меркурій» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання виконати умови договору за правилами інстанційної підсудності направлено до Одеського апеляційного суду.
 
Ухвалу суду мотивовано тим, що у провадженні судді знаходиться справа, яка втретє розглядається судом першої інстанції після скасування заочного рішення, з метою запобігання порушення судом правил інстанційної юрисдикції та підміни судом першої інстанції функцій та повноважень суду апеляційної інстанції цю цивільну справу необхідно направити до Одеського апеляційного суду для вирішення питання щодо можливості перегляду повторного заочного рішення.
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смірнов В. С., звернулася до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Приморського суду м. Одеси від 19 березня 2019 року.
 
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смірнов В. С., залишено без руху для надання документа про сплату судового збору.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смірнов В. С., повернуто скаржнику на підставі частини третьої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявником у встановлений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги на ухвалу Приморського суду м. Одеси від 19 березня 2019 року, тому відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смірнов В. С., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 08 липня 2019 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного продовження.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що заявниця отримала ухвалу Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року про залишення апеляційної скарги на ухвалу Приморського суду м. Одеси від 19 березня 2019 року без руху лише 19 червня 2019 року, 20 червня 2019 року вона усунула недоліки апеляційної скарги, сплатила судовий збір у розмірі, визначеному в цій ухвалі, та надала до Одеського апеляційного суду відповідну квитанцію.
Таким чином, суд апеляційної інстанції повернув їй апеляційну скаргу із порушенням вимог ЦПК України.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу КС «Меркурій» зазначила, що в матеріалах цієї цивільної справи містяться заяви про ознайомлення ОСОБА_1 зі справою. Таким чином, заявниця та її адвокат знали про існування ухвали Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи не надходили. 
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смірнов В. С., на ухвалу Одеського апеляційного суду від 08 липня 2019 року і витребувано із Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/7537/16-ц.

 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Ухвала суду апеляційної інстанцій відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2019 року оформлена з порушеннями вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України, оскільки до неї не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.
 
До касаційної скарги ОСОБА_1 додано копію квитанції від 20 червня 2019 року № 0.0.1387387926.1 про сплату судового збору в розмірі 384 грн 20 коп. за подання апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2019 року, однак у матеріалах цієї справи відсутні докази надання цієї квитанції до Одеського апеляційного суду.
 
Ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 19 квітня 2019 року ОСОБА_1  отримала 11 травня 2019 року, а її адвокат Смірнов В. С. - 10 травня 2019 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (том 2 а. с. 112, 115).
 
Повторно ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 отримала 18 червня 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (том 2 а. с. 116).
 
Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Ураховуючи викладене, відповідно до положень частини третьої статті 185 ЦПК України суд апеляційної інстанції ухвалою від 08 липня 2019 року правомірно повернув ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смірнов В. С., апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2019 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться. 
 
Керуючись статтями 141, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Смірнов Володимир Сергійович, залишити без задоволення.
 
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 08 липня 2019 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець