ПОСТАНОВА
Іменем України
05 серпня 2020 року 
м. Київ
справа №822/833/17,  адміністративне провадження №К/9901/29649/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,  
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну Міністерства внутрішніх справ України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.04.2017р. (судді - Петричкович А.І., Майстер П.М., Блонський В.К.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017р. (судді - Полотнянко Ю.П., Драчук Т.О., Загороднюк А.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області, Ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області   про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив (з урахуванням уточнення позовних вимог):
визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення йому одноразової грошової допомоги; 
зобов`язати відповідача розглянути матеріали (висновок) про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі - Порядок № 850).
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскільки йому встановлено інвалідність внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ, тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію» виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.04.2017р., залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017р., позов задоволено. 
З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що  відповідач не має повноважень розглядати та приймати рішення по призначенню поліцейському, зокрема позивачу, одноразової грошової допомоги. Позивач відповідає визначеним у Порядку № 4 критеріям та є таким, що має право на отримання спірної одноразової грошової допомоги, але за рахунок коштів, що виділяються на утримання Національної поліції України.     
Посилався на те, що відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського №4, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.
Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.  
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наказу ГУНП в Хмельницькій області №15о/с від 12.02.2016р. позивача звільнено зі служби в поліції  за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням). (а.с. 10)
У зв`язку із встановленням 25.04.2016р. ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ позивач звернувся до ГУНП в Хмельницькій області з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності.
Листом від 27.07.2016р. № 29/д-96 Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області повідомило позивача, що пунктом 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок зазначених причин.
Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду.  
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.09.2016р., залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.11.2016р., позов задоволено частково. 
Визнано протиправною бездіяльність ГУНП у Хмельницькій області щодо відмови позивачу в прийнятті документів та неподання до МВС України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтвердними документами.
Зобов`язано ГУНП у Хмельницькій області прийняти заяву (рапорт) позивача на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію", а також Порядку № 850.
Зобов`язано ГУНП у Хмельницькій області надіслати до МВС України висновок щодо виплати грошової допомоги, у зв`язку із встановленням позивачу III групи інвалідності, відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" та Порядку №850.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с. 72-82)
На виконання постанови суду №822/1668/16, Ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області надіслала до МВС України матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , однак листом №15/2-388 від 10.02.2017 року за підписом директора департаменту фінансово-облікової політики МВС України Шевніна С.М. зазначенні матеріали повернуто без розгляду та повідомлено, що призначення вказаної допомоги повинно проводитися за останнім місцем служби поліцейського. (а.с. 6-7)
Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої законні права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що після надходження передбачених Порядком № 850 документів, МВС України в місячний строк зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення грошової допомоги або про відмову в призначенні грошової допомоги.
Суди виходили з того, що посилання відповідача на те, що в даному випадку застосуванню до спірних правовідносин підлягає Порядок №4, який доповнено підпунктом 4 такого змісту: "4) пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ", є безпідставним, оскільки у ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" визначено вичерпний перелік випадків, у разі настання яких виплачується одноразова грошова допомога. При цьому, Закон України "Про Національну поліцію" не містить такого випадку, як отримання поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.
Суди дійшли висновку, що суб`єкт владних повноважень, не дотримався вимог п.9 Порядку № 850 щодо прийняття в місячний строк одного з 2-х рішень, визначених цим порядком, повернувши листом №15/2-388 від 10.02.2017 року без розгляду матеріали на призначення одноразової грошової допомоги позивачу.
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
07.11.2015р. набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію".
Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних Закон України "Про Національну поліцію" визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію".
Відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних Закон України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Закон України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності України "Про Національну поліцію".
До набрання чинності Закон України "Про Національну поліцію" порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком №850.
Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
На виконання статті 23 Закону України "Про міліцію" постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015р. №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Відповідно до пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Згідно пункту 2 цього Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктами 7 - 9 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Згідно з частиною 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону України "Про Національну поліцію", наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016р. №4 затверджено Порядок, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.
Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016р. №916 "Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського стосовно випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога" пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4 змісту щодо пов`язаності інвалідності поліцейського з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що є обставиною, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.
Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці МСЕК.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.
Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).
Згідно пункту 1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
Відповідно до пункту 2 розділу IV Порядку №4 рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.
Таким чином, як Порядком №850, так і Порядком №4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби.
Судами встановлено, що відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію", так і статті 97 Закону "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності.
Відповідно до пункту 15 Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Таким чином, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності, а тому правила пункту 15 Прикінцевих положень Закону України "Про Національну поліцію" поширюються виключно на тих працівників поліції, яким інвалідність встановлена до 07.11.2015р. - часу набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
Оскільки інвалідність позивачу встановлена 25.04.2016р., а тому при визначенні права позивача на отримання одноразової грошової допомоги норми Закону України "Про міліцію" та прийнятого на його виконання Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції від 21.10.2015р. №850 застосуванню не підлягають.
В свою чергу, за наявності підстав, така допомога може бути призначена відповідно до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та порядку №4.
Враховуючи що позивачу ІІІ групу інвалідності встановлено в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ після його звільнення з органів Національній поліції та у період дії Закону України "Про Національну поліцію", а тому повноваження щодо прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги належить саме територіальному органу поліції за останнім місцем служби позивача. 
В свою чергу Міністерство внутрішніх справ України повноваженнями розглядати питання виплати позивачу одноразової грошової допомоги не наділене. 
Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постанові Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.02.2019р. (справа №822/764/18), а також у постановах Верховного Суду від 28.02.2019р. (справа №822/1615/18, від 28.02.2019р. (справа №822/1583/17).
Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. 
Відповідно до частини 3 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
Таким чином, оскільки судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 340, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
постановив:
Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити.
Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.04.2017р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017р. скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області, Ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області   про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії  - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді:          
                                                                      
О.П. Стародуб          

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук