Справа № 307/2471/16-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        04 серпня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючої -        судді Кожух О.А.,
суддів -        Кондора Р.Ю., Куштана Б.П., 
за участі секретаря -        Волощук В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Тячівського районного суду від 26 листопада 2019 року (головуючий суддя Ніточко В.В.) у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Вердикт Капітал» оскаржило в апеляційному порядку ухвалу Тячівського районного суду від 26.11.2019, якою в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовлено.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення місцевим судом норм процесуального права, у зв`язку з чим просить вказану ухвалу скасувати і постановити нову ухвалу, якою подання приватного виконавця - задовольнити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. знаходиться зведене виконавче провадження № 60238566 з примусового виконання виконавчого листа № 755/10580/16-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 21.07.2017 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованості за договором кредиту в сумі 1 202 919 грн 81 коп. та судових витрат в сумі 9 021 грн 91 коп.; та з примусового виконання виконавчого листа № 307/2471/16-ц, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області 08.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованості за договором кредиту в сумі 817 927 грн 92 коп. та судових витрат в сумі 12 268 грн. 92 коп.
Боржнику ОСОБА_1 відомо про відкрите виконавче провадження, однак на день звернення з поданням до суду боржником рішення судів не виконано, будь-яких дій, спрямованих на їх виконання, не здійснено.
Приватним виконавцем встановлено, арештовано й описано майно боржника ОСОБА_1 , серед якого три земельні ділянки та житловий будинок (земельна ділянка кадастровий номер 2124410100:03:005:01127, у м. Тячів, урочище «Локош-Киз»; земельна ділянка кадастровий номер 2124410100:08:006:0120 у АДРЕСА_1 ; земельна ділянка кадастровий номер 2124410100:08:006:0119 у АДРЕСА_1 ; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ).         Враховуючи вищенаведене та те, що рішення судів по теперішній час не виконано, апелянт вважає, що боржник ухиляється від виконання рішень, та просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що, відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції
Представник апелянта в судовому засіданні апеляційного суду просив скаргу задовольнити. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду само по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України; приватним виконавцем до матеріалів подання долучені докази, з яких вбачається, що у боржника наявне майно, яке можна реалізувати; в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду. 
Так, судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Д.А. знаходиться зведене виконавче провадження № 60238566 з примусового виконання виконавчого листа № 755/10580/16-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 21.07.2017 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик" (ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12.08.2019 замінено стягувача на товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») заборгованості за договором кредиту в сумі 1202919,81 грн та судових витрат в сумі 9021,91 грн.; та виконавчого листа № 307/2471/16-ц, виданого Тячівським районним судом Закарпатської області 08.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 19.12.2018 замінено стягувача на товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») заборгованості за договором кредиту в сумі 817927,92 грн. та судових витрат в сумі 12268,92 грн. 
Постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 307/2471/16-ц було винесено приватним виконавцем 12.04.2019; постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 755/10580/16-ц винесено 04.10.2019.
Також, приватним виконавцем встановлено, що у боржника ОСОБА_1 наявне майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер 2124410100:03:005:01127, розташована за адресою: м. Тячів, урочище «Локош-Киз»; земельна ділянка, кадастровий номер 2124410100:08:006:0120, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, кадастровий номер 2124410100:08:006:0119, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Майно , яке арештовано та описано у травні 2019 року. Крім того, квітні 2019 року приватним виконавцем накладено арешт на кошти боржника.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.  Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Відповідно до пункту 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Пунктом 5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього за рішенням суду. Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, покладається в даному випаду на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.
Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). 
Наявність у боржника невиконаних зобов`язань за рішенням суду само по собі, не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження, є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду.
Приватним виконавцем до матеріалів подання долучені докази, з яких вбачається, що у боржника наявне майно, яке можна реалізувати.
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Такі заходи, передусім, передбачені ст. 10 Закону № 1404-VIII.
У справі відсутні докази використання виконавцем всіх передбачених законом прав і повноважень для стягнення боргу (в т.ч., шляхом звернення стягнення на майно боржника за правилами Розділ VII Закону № 1404-VIII.) без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Не можна визнати подання обґрунтованим з точки зору співмірності його вимог із суттю питання, що вирішується. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.
Право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань.
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду.
Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов`язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов`язків.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, що, відповідно до ст 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення та залишення ухвали місцевого суду без змін.
Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - залишити без задоволення.
Ухвалу Тячівського районного суду від 26 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає. 
Повне судове рішення складено 05 серпня 2020 року.

Головуюча: 

Судді: