ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11798/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,     
  
                    розглянувши в поряку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі №160/11798/19 за позовом  фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, - 
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в якому просить визнати протиправним та скасувати припис №ДН3142/1510/АВ/П від 31.10.2019 р. 
          В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами перевірки відповідачем зроблено висновок, що ФОП ОСОБА_1 здійснила фактичний допуск до роботи трьох фізичних осіб без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника та без повідомлення відповідного центрального органу виконавчої влади, чим порушила вимоги ч.1 ст.21, ч.ч.1, 3 ст.24 КЗпП України, у зв`язку з чим було винесено оскаржуваний припис, яким зобов`язано позивача надати до 15.11.2019р. повідомлення із долученням копій первинних документів до відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні. Позивач зазначає, що строк договору про надання послуг не обмежується законом і залежить від волі сторін договору. Посилання відповідача про те, що тривалість договірних відносин сторін свідчить про постійність трудових відносин з виконавцями є таким, що суперечить вимогам законодавства України. Також вказує на те, що кожен з вказаних фізичних осіб має договірні з позивачем, строк дії яких є меншим за один рік, відповідно відповідачем безпідставно проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 . Таким чином, позивач вважає, що оскаржуваний припис №ДН3142/1510/АВ/П від 31.10.2019р. винесений відповідачем не обґрунтовано, на підставі припущень та не вірного трактування норм чинного законодавства, є протиправним та порушує права позивача.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
          З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовував тим, що судом першої інстанції невірно було надано оцінку та правове значення обставинам справи. 
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Матеріалами справи встановлено, що згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.03.2016р., основний вид економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є: 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у. 
16 жовтня 2019 року на підставі наказу від 16.10.2019 р. № 759-1 та листа ГУ ЛФУ в Дніпропетровській області від 28.08.2019 р. №17516/05-05/26 т.в.о. начальника ГУ Держлраці у Дніпропетровській області В. Катченко було видано інспекторам праці Дуднік О.М., Клімчук О.В. направлення на проведення інспекційного відвідування №423-Н додержання вимог законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 . Період проведення перевірки: з 17.10.2019 р. по 30.10.2019 р.
30 жовтня 2019р. інспекторами праці Дуднік О.М., Клімчуком О.В. було складено акт інспекційного відвідування №ДН3142/1510/АВ, яким встановлено факт порушення трудового законодавства, що полягає у фактичному допуску працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до виконання роботи без укладення трудового договору оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування ССВ.
В акті інспекційного відвідування №ДН3142/1510/АВ зазначено, що у договорах про надання послуг по прибиранню прибудинкової території для виконавця передбачена матеріальна відповідальність, що характерно для трудових відносин в силу положень п. 6 ст. 134 КЗпП України. Також, в акті наведено обґрунтування про те, що цивільно-правові договори містять визначення обсягів виконаних робіт та результатів праці, передбачають систематичні трудові функції у ФОП ОСОБА_1 відповідно до економічного напрямку її господарської діяльності, а також не передбачають посилання на стандарти та вимоги, що висуваються до даного виду робіт. Таким чином відповідач вважає, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала координацію, що полягала в організації процесу роботи та контролі за ходом її виконання та якості. Предметом Договорів про надання послуг по прибиранню прибудинкової території з фізичними особами є процес праці, а не кінцевий результат.
З урахуванням наведеного, відповідачем зроблено висновок про те, що ФОП ОСОБА_1 здійснила фактичний допуск до роботи 3-х фізичних осіб, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника та без повідомлення відповідного центрального органу виконавчої влади, що порушує вимоги ч.1 ст.21,ч.ч.1, 3 ст. 24  КЗпП України.
В акті інспекційного відвідування зазначено, що позивачкою укладено з ОСОБА_4 договір від 31.12.2018р., предметом якого є надання послуг по прибиранню прибудинкової території ОСББ, прибирання та очищення від бруду під`їздів будинку, та складається з придбання снігу, посипання доріжок, прибирання сміття, чистка дворових урн від сміття на прибудинковій території, прибирання під`їздів будинку ОСББ Виконавцем за усним або письмовим звернення Замовника. Строк дії договору складає один місяць і визначається періодом з 01.01.2019р. по 31.01.2019р. Договір від 01.05.2019р., строк дії договору складає один місяць і визначається періодом з 01.05.2019р. по 31.05.2019р. Договір від 01.08.2019р., строк дії договору складає два місяці і визначається періодом з 01.08.2019р. по 30.09.2019р.
Також, позивачкою укладено з ОСОБА_3 договір від 28 лютого 2019р., предметом якого є надання послуг по прибиранню прибудинкової території ОСББ, прибирання та складається з прибирання сміття, чистка дворових урн від сміття на прибудинковій території Виконавцем за усним або письмовим звернення Замовника. Строк дії договору складає два місяці і визначається періодом з 01.03.2019р. по 30.04.2019р. Договір від 01.06.2019р., строк дії договору складає три місяці і визначається періодом з 01.06.2019р. по 31.08.2019р.
Крім того, ФОП ОСОБА_1 укладено з ОСОБА_2 договір від 31.01.2019р., предметом якого є надання послуг по прибиранню прибудинкової території ОСББ, та складається з придбання снігу, посипання доріжок, прибирання сміття, чистка дворових урн від сміття на прибудинковій території Виконавцем за усним або письмовим звернення Замовника. Строк дії договору складає два місяці і визначається періодом з 01.02.2019р. по 31.03.2019р. Договір від 01.06.2019р., строк дії договору складає три місяці і визначається періодом з 01.06.2019р. по 31.08.2019р.
Всі фізичні особи, які за договорами є виконавцями, протягом 2018-2019р.р. отримували винагороду за актами прийому наданих послуг (виконаних робіт), копії яких наявні в матеріалах справи.
З огляду на регулярний характер виконуваної  працівниками роботи, відсутність конкретного результату праці, враховуючи специфіку такої роботи, в ході проведення інспекційного відвідування було встановлено фактичний допуск 3х працівників до роботи у позивача, а саме а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника та без повідомлення відповідного центрального органу виконавчої влади, що порушує вимоги ч.1 ст.21,ч.ч.1, 3 ст. 24  КЗпП України.
На підставі акта №ДН3142/1510/АВ від 30.10.2019р. винесено припис про усунення виявлених порушень від 31 жовтня 2019 року №ДН3142/1510/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути такі порушення: у строк до 15.11.19р.
          Відповідно до пунктів 1, 2, 7 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року за №386/2011  Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб та здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені у встановленому порядку територіальні органи.
          Згідно ч.1 ст.259 КЗпП України державний    нагляд    та    контроль    за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
          Відповідно до статей 4, 7, 8  Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. При визначенні повноважень та обов`язків органів державного нагляду (контролю), зазначаються, зокрема, і такі обов`язки, як: повне, об`єктивне та неупереджене здійснення державного нагляду (контролю) у межах повноважень, передбачених законом; дотримання встановлених законом приписів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
          Згідно пунктів 3, 11, 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року за № 295, інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад, посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю. Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених    пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування. У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
          Розглядаючи правомірність винесення припису, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
          Відповідно до статей 21, 23, 24 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
          Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.
          Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.627, ч.1 ст.628, частин 1, 2 ст.837, ч.1 ст.839, ст.901, 902 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти). Визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.    Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Якщо інше не встановлено договором, Виконавець повинен надати послугу особисто.  Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється. 
          Отже, основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. При цьому виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ним ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. Працівник не зараховується до штату підприємства, не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
          Аналізуючи обставини у справі та законодавство, яке регулює спірні правові відносини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зі змісту наданих договорів вбачається, що послуги мають характер трудових договорів, професії, за якими працювали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а, отже, послуги, які надавали особи мають характер трудових відносин.
          На підставі аналізу доказів у справі, суд апеляційної інстанції зазначає, що договори, укладені з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , мають цивільно-правовий характер, оскільки вказані особи надавали послуги у зручний їм час з урахуванням необхідності в них та не підпорядковувались трудовому розпорядку позивача. На думку суду апеляційної інстанції, забезпечення прибиральниць всім необхідним для надання послуг щомісячна оплата послуг, не може слугувати підставою вважати, що ці відносини є фактично трудовими, а також те, що надані послуги співвідносяться за своїм характером з посадами згідно класифікатору професій.
          Вирішуючи питання щодо протиправності припису про усунення виявлених порушень, суд апеляційної інстанції виходить з вимог ч.2 ст.77 КАС України про обов`язок суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач, щодо доказування правомірності свого рішення та вважає, що останнім не доведено правомірність свого рішення.
          Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що прийняте порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.     
          Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
          Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі №160/11798/19  – скасувати.
          Прийняти нове рішення.
          Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису – задовольнити.
          Визнати протиправним та скасувати припис №ДН3142/1510/АВ/П від 31.10.2019 р. 
          Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник