ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5042/20 Справа № 2-11/10 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року за заявою ОСОБА_2 про заміну боржника у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

       У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про заміну боржника у цивільній справі №2-11/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя.
       В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_2 посилалася на те, що на виконанні в управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавчий лист, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат у сумі 1379 грн. 84 коп. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповідав усе своє майно, що належало йому на день смерті, ОСОБА_1 , а тому вона є правонаступником ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд замінити сторону виконавчого провадження із ОСОБА_3 на ОСОБА_1 по виконавчому листу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2019 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат у сумі 1379 грн. 84 коп.
       Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 . Замінено боржника ОСОБА_3 його правонаступником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , у справі №2-11/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя.
       В апеляційній скарзі   ОСОБА_1  просить ухвалу суду від 18 листопада 2019 року скасувати та відмовити у задоволення заяви ОСОБА_2  про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду від 18 листопада 2019 року залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до п. 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.
       Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Зі змісту ст. 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.
       Відповідно до ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
       Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
       Відповідно до ст.8 Закону України “Про виконавче провадження” сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
       Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України “Про виконавче провадження” у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. 
Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
       Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України “Про виконавче провадження”.

       Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10, від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 5 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14, а також постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13.
       З матеріалів справи вбачається, рішенням Калінінського районного суду м.Донецька від 26 травня 2010 року визнано за ОСОБА_2 в порядку розподілу майна, придбаного в період шлюбу з ОСОБА_3 , право власності 1/2 частку гранітного матеріалу відповідно до акту опису та арешту майна відділу державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції м. Донецька від 20 квітня 2006 року вартістю 1 327 755 грн. 66 коп.; визнано за ОСОБА_3 в порядку розподілу майна, придбаного в період шлюбу з ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частку гранітного матеріалу відповідно до акту опису та арешту майна відділу державної виконавчої служби Калінінського районного управління юстиції м. Донецька від 20 квітня 2006 року 1328445 грн. 55 коп.; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1379 грн. 84 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи -120 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1700 грн. (а.с.23-25).
       Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-11/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, в частині рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 26 травня 2010 року (а.с.22, 23).
       На виконанні в управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат у сумі 1379 грн. 84 коп. (а.с.3)
        ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.6).
       За життя, 26 січня 2018 року, ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Велигура В.К., яким заповідав усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, що належало йому на день смерті, ОСОБА_1 (а.с.5).
        ОСОБА_1 зазначала, що вона є спадкоємцем ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом.
       Таким чином, спадкоємцем після  ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 .
       У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про заміну боржника у цивільній справі №2-11/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя (а.с.1, 2).
       Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року було задоволено заяву ОСОБА_2 . Замінено боржника ОСОБА_3 його правонаступником - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , у справі №2-11/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя (а.с.27-29).
       Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якого на підставі рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 26 травня 2010 року у справі №2-11/10 стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1379 грн. 84 коп., а тому замінив боржника у виконавчому провадженні.
       Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).
       Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (див. рішення у справі Войтенка, п. 53).
       Отже, виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
       За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну боржника.
       Доводи стосовно того, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2020 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа на виконання вказаного рішення Калінінського районного суду м.Донецька від 26 травня 2010 року, не є підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну боржника.
Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вимог заяви є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду є необґрунтованими.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.
       Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді