Справа № 161/17847/19 	Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М. 	
Провадження № 22-ц/802/724/20  Категорія: 70    	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
16 липня 2020 року                                                                         місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,
з участю: 
секретаря судового засідання Вергуна Т.С.

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчатися, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:
В жовтні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчатися. Позовні вимоги мотивовано тим, що у сторін є син – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, а позивачка не може в повній мірі його забезпечити. Відповідач працездатний, отримує дохід, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання у Національному університеті фізичного виховання і спорту України у розмірі 3 000,00грн. щомісячно.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2019 року і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_2 двадцяти трьох років.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 512 (п`ятсот дванадцять) грн 27 коп.
В решті позову відмовлено.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3  подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що рішення суду є незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове – про відмову в позові.
Відзив на апеляційну скаргу в даній справі не подавався.
       Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна відповідно до норм ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, потреби дітей, матеріальний стан відповідача, загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей. Врахував, що повнолітній ОСОБА_2 продовжує навчання, і потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, офіційно працює.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 09.07.2001 року, свідоцтвом про встановлення батьківства серії НОМЕР_2 від 09.2001 року. ОСОБА_2 на момент вирішення спору є повнолітнім та навчається у Національному університеті фізичного виховання і спору України, що стверджується договором про надання освітніх послуг для здобувача ступеня бакалавра на основі повної загальної середньої освіти від 02.08.2019 р. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним, офіційно працює на посаді водія на посаді водія фургона в ТОВ «ВТМ GROUP» та отримує заробітну плату не нижчу, ніж 1 125,00 злоті щомісяця.
А також встановлено що на утриманні відповідача є неповнолітні діти – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України.
Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України).
За змістом статті 201 СК до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд першої інстанції, з врахуванням положень ст. 182 СК України, на підставі доказів, поданих сторонами, враховуючи, що на утриманні відповідача є ще двоє неповнолітніх дітей, дійшов обґрунтованого висновку, що розмір аліментів у сумі 2000 грн. відповідає встановленим судом обставинам справи, нормам закону та є достатнім для повнолітньої дитини, що продовжує навчання з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати дитину, а не лише батька. Таким чином, задовольняючи позов частково, суд першої інстанції врахував усі обставини, на які покликається відповідач у своїй апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також про невідповідність висновків суду обставинам справи.
На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін.
За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді