Справа № 344/3054/20 
Провадження № 33/4808/255/20 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В. 
Суддя-доповідач Шкрібляк 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 -Пушкар О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1   на постанову судді  Івано-Франківського міського суду від 27 квітня 2020 року, –
                                                      в с т а н о в и в:
Вказаною постановою      ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,                                                            проживаючий по 
АДРЕСА_1 , 
                                             громадянин України-, 
визнаний винуватим за ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 грн. 
З постанови судді вбачається,  що 24 лютого 2020 року о 01год. 30хв., по вул. Сахарова, 33, в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT KANGOO, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правила Дорожнього Руху України (далі ПДР) та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 ( в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) КУпАП.
У своїй ОСОБА_3 ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності .
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду від 27 квітня 2020 року щодо нього, скасувати дану постанову, а провадженняу справі  закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України  та ст. 268 КУпАП.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що 24 лютого 2020 року, приблизно першої години ночі, його зупинили працівники поліції, обґрунтувавши причину зупинку тим,  що він порушив ПДР, проте він їх не порушував. Під час розмови працівники поліції запропонували  йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Він погодився, але поскільки не було свідків, тому відмовився. Тоді поліцейський запропонував йому їхати в Івано-Франківський ОНД для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, він погодився, але приїхавши в медзаклад відмовився від  проходження огляду, оскільки поліцейські говорили медперсоналу, що він наркоман і в нього вилучили наркотичні речовини. Почувши таку розмову ОСОБА_1 вимагав від поліції адвоката, на що йому було відмовлено.
Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити. 
В судовому засіданні поліцейський-свідок  ОСОБА_4 , пояснила, що  24 лютого 2020 року транспортний засіб RENAULT KANGOO було передано в орієнтування. Даний автомобіль вони зупинили на вул. Лепкого, водій порушив 5,16 ПДР. При перевірці документів у водія не було страхового полюсу, складено постанову і накладено адмінстягнення у виді штрафу. Потім запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`янінння, за допомогою приладу «Драгера», від якого ОСОБА_1 відмовився. Згодом було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано водію їхати в Івано-Франківський ОНД для медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, а приїхавши в медзаклад  відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 –Пушкар О.І., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських та додані документи, допитавши свідка-поліцейського ОСОБА_4 , суд вважає, що АС підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно із вимогами ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції, оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.
Так, в своїй АС ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.
Перевіряючи вищевказані доводи АС, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Однак, суддя першої інстанції, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , порушив його право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною.
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 24 лютого 2020 року. Строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закінчувався 24 травня 2020 року, виходячи з цього суддя першої  інстанції мав змогу відкласти розгляд справи до закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1   та вжити заходів для його повідомлення про день і час розгляду справи.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення  має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
З оскаржуваної постанови убачається, щодо висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП(в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин), суддя місцевого суду дійшов на підставі досліджених: протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків, також відеозапису з боді-камер патрульних.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням судді Івано-Франкіського міського суду, з огляду на те, що поза його увагою та без належної правової оцінки залишився той факт, що дії працівників поліції, які складали протокол щодо ОСОБА_1 не відповідали встановленим законом вимогам.
Оглядом відеозапису встановлено, що пред`являючи вимоги пройти огляд, інспектор патрульної поліції посилався на начебто наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, однак в протоколі вказано ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. 
Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та оформлений з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України, оскільки в ньому немає підписів свідків, які б могли підтвердити чи дійсно ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у встановленому законом порядку.
Таке недотримання працівником поліції процесуальних вимог  щодо належного оформлення відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння вказує на порушення працівником поліції вимог ч.2 ст.251 КУпАП та є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом у справі.
Вищенаведене порушення, суддя першої інстанції залишив поза увагою, чим не виконав положення п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП за змістом яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) КУпАП, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності, не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, відповідно до приписів ст.294 КУпАП постанова суду першої інстанції, яка є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) цього жКодексу.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

                                          ПОСТАНОВИВ :
Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 27 квітня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130(в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин)  КУпАП, - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130(в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин)  КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                              Ю.Д. Шкрібляк