УХВАЛА

17 серпня 2020 року 
Київ
справа №400/910/19
адміністративне провадження №К/9901/19698/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Пасічник С.С., Гусак М.Б.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі №400/910/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВБУДРЕСУРСИ" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
           10.08.2020 ГУ ДПС у Миколаївській області вдруге звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Миколаївсьокого окружного адміністративного суду від 10.06.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 400/910/19.
          Вперше, касаційна скарга податкового органу на оскаржувані рішення судів надійшла 27.01.2020.
          Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2020 касаціна скарга залишена без руху, у зв`якзу з несплатою судового збору за її подання.
          У встановлений судом строк, податковий орган недоліки касаційної скарги неусунув, проте подав до Суду клопотання про продовження процесуального строку, для усунення недоліків, а саме сплати судового збору.
          Ухвалою Верховного Суду від 25.05.2020, касаційну скаргу податкового органу було повернуто.  
          Касаційна скарга, подана податковим органом вдруге, не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
          Всупереч вимог частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги знову не додано документ про сплату судового збору, розмір якого був встановлений ухвалою Верховного Суду від 06.02.2020, в сумі 38420 грн.
          Крім того, відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
          Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою      статті 353 цього Кодексу.
          Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
          Скаржником у касаційній скарзі не наведено конкретної підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, а лише цитуються рішення Вищого адміністративного суду України, Верховного Суду України, Верховного Суду та наводятся обставини справи  з посиланнями на норми податкового законодавства.
          Таким чином, скаржнику необхідно зазначити підстави для касаційного оскарження судових рішень з посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та надати обґрунтування, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
          Скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його оскарження або зміни (статті 351-354) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт,частина,стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен вказати, яку саме норму права судами першої та апеляційної інстанції було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
          Також, скаржником пропущений процесуальний строк на касаційне оскарження судових рішень та заявлене клопотання про його поновлення. Податковий орган у клопотанні посилається на те, що віднайшов можливість сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Миколаївсьокого окружного адміністративного суду від 10.06.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі № 400/910/19.
          Суд вважає за необхідне зауважити, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють контролюючий орган від обов`язку своєчасної його сплати. Щодо доводів скаржника по його право на повторне звернення із касаційною скаргою, яка була йому повернута на підставі статті 169 КАС України, то Суд звертає його увагу на те, що таке право не є абсолютним, так як воно призводить до порушення принципу правового визначення.  
          Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, із змісту якої витікає - залишення касаційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків.
          Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 КАС України, Суд - 
УХВАЛИВ:
          Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адмінстративного суду від 10.06.2019 та потсанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у справі №400/910/19 - залишити без руху.
          Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.
          Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
С.С. Пасічник 
М.Б. Гусак
Судді Верховного Суду