ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 серпня 2020 року           справа №417/4675/17 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів Т.Г. Арабей, І.В. Геращенка,  розглянув у письмовому провадженні  апеляційну скаргу  Головного управління Національної поліції в Луганській області  на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 20 липня 2018 р. (у повному обсязі виготовлено 20 липня 2018 року у с. Марківка Луганської області) у справі  № 417/4675/17 (головуючий І інстанції суддя Дідоренко А.Е.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Луганській області,  третя особа  Національна поліція України  про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,          

                                                 ВСТАНОВИВ:

До Марківського районного суду надійшла заява Головного управління Національної поліції в Луганській області про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, в якій останній просить зупинити виконання виконавчого листа у справі № 417/4675/17 за позовом ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Луганській області,  третя особа -     Національна поліція України  про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнати виконавчий лист у справі № 417/4675/17 таким, що не підлягає виконанню (т. 2 а.с. 3-4).
Ухвалою  Марківського районного суду від 20 липня 2018 року у справі № 417/4675/17 в задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Луганській області про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню  в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Луганській області,  третя особа -     Національна поліція України  про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено (т. 2 а.с. 24-26).
Не погодившись з судовим рішенням, Головним управлінням Національної поліції в Луганській області подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд скасувати  ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву (т. 2 а.с. 27-29).
В обґрунтування вказує на те, що у виконавчому листі  не в повному обсязі зазначено резолютивну частину рішення, а використано одне його речення, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Луганській області. 
Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Судами  першої  та апеляційної інстанцій встановлено, що  постановою Марківського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року, яка залишено без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду та постановою Верховного Суду від 16 липня 2020 року, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1  до  Головного управління Національної поліції в Луганській області,  третя особа Національна поліція України  про визнання рішення про відмову у виплаті частини одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності поліцейського протиправною та зобов`язання вчинити певні ді (т. 1 а.с. 121-125).
Визнано протиправною відмову відповідача у виплаті позивачу частини одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності і визначенням III групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ у розмірі 160000 грн.
Зобов`язано Головне управління прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в органах внутрішніх справ,   ОСОБА_1 у повному розмірі, визначеному ст. 99 Закону № 580-VIII зі змінами згідно Закону України № 2004-IIIV від 06.04.2017 «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей», та стягнуто з Управління на користь  позивача невиплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 160000,00 грн.
Судом першої інстанції 26 березня 2018 року видано виконавчий лист від 22.11.2017 року, у якому міститься резолютивна частина, яка має заходи примусового виконання, а саме: «Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 невиплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 160000 грн.».
За визначенням ч. 1 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404).
Статтею 1 Закону № 1404 передбачено, що  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 4 Закону № 1404 встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
Як зазначалось раніше,  у виконавчому листі від 22.11.2017 року міститься  саме резолютивна частина, яка має заходи примусового виконання, а саме: «Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 невиплачену частину одноразової грошової допомоги у розмірі 160000 грн.».
Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону  № 1404).
Матеріалами справи підтверджено, що до Головного управління Державного казначейства України надійшла заява позивача про примусове виконання виконавчого листа у справі № 417/4675/17, в результаті чого Головним управлінням Державного казначейства України  02.04.2018 року була прийнята до виконання заява від 31.03.2018 року б/н з додатками про виконання рішення суду (т.  2 а.с. 20).
За змістом листа Головного управління державної казначейської служби України у Луганській області від 31.10.2018 року повернуто виконавчий лист у справі № 417/4675/17 про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 . 
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що доводи, викладені в заяві про виправлення помилки у виконавчому листі та визнання його таким, що не підлягає виконанню,  є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням вищевикладеного,  суд апеляційної інстанції  дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 205, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 

                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області  на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 20 липня 2018 р.  - залишити без задоволення.
Ухвалу   Марківського районного суду Луганської області від 20 липня 2018 р. у справі  № 417/4675/17   - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення.  
Повне судове рішення складено 26 серпня 2020 року.

Головуючий  суддя                                                                          Г.М. Міронова 
                                                                                                                                       
Судді                                                                                                Т.Г. Арабей

                                                                                                          І.В. Геращенко