Справа № 359/7299/19	 	 	 	Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю.В.	
Провадження № 33/824/146/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Миколюк О.В.	

 

              КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            ___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
                                                іменем   України
10 липня 2020 року                                                                             м. Київ            
Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за участю: 
представника Київської митниці ДФС України -Тищенка Ю.В.,
особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 - адвоката Самелюка Л.О.,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2019 року, -
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2019 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,  
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 100 % вартості товарів (безпосередніх предметів порушення митних правил, з ) в розмірі 12 975 грн. 00 коп., з конфіскацією цих товарів.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн.20 коп.
Згідно з постановою суду,03.06.2019 у відділ митного оформлення № 2 митного поста "Спеціалізований" Київської митниці ДФС для здійснення митного контролю міжнародного експрес-відправлення, що надійшло через повіреного TOB «ТНТ Україна» від громадянки України ОСОБА_1 , з метою вивезення за межи митної території України товару «Дитячі речі , вартістю 50,00 USD», було подано заяву від 18.05.2019 №1. Даний товар було розміщено у ЗМК ЦСС ТОВ «ТНТ Україна» згідно Реєстру міжнародних експрес-відправлень (далі - МЕВ) №б/н від 03.06.2019.
Згідно із наданими до митного оформлення товаросупровідними документами, а саме: заяви від 18.05.2019 №1; проформи-інвойса від 18.05.2019 №1, номерного товаросупровідного документа, який є договором на перевезення кожного окремого МЕВ від 03.06.2019 №981741471; інвойса від 17.05.2019 №1, відправником товару виступає громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Одержувачем товару виступає Mr ОСОБА_5 (Address: АДРЕСА_2 ).
Під час проведення митного огляду товару - «Дитячі речі», з використанням гентгеноскануючої системи Rapiscan 527 Н було встановлено, що вміст відправлення не відповідає заявленому. Проведено розпакування відправлення та встановлено, що фактично зміст коробки з гафронового картону являє собою тютюнові вироби - сигарети з написом «Marlboro gold», загальною кількістю 30 блоків, кожен блок по 10 пачок (по 20 сигарет в кожній). Даний факт підтверджується Актом митного огляду від 03.06.2019 №UA125020/2019/000001.
Встановлені обставини свідчить про те, що тютюнові вироби - сигарети з написом «Marlboro gold», загальною кількістю 30 блоків, кожен блок по 10 пачок (по 20 сигарет в кожній), громадянкою України ОСОБА_1 згідно заяви від 18.05.2019 №1; проформи- інвойса від 18.05.2019 №1; номерного товаросупровідного документа, який є договором на перевезення кожного окремого МЕВ від 03.06.2019 №981741471 переміщувались через митний кордон на підставі документів, що містять неправдиві дані.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1   в апеляційній скарзі просить постанову скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтуванні вказує, що судом першої інстанції не було здійснено належної правової оцінки пакету документів, що 03.06.2019 року надавався до відділу митного оформлення №2 митного поста «Спеціалізований» Київської митниці ДФС для здійснення митного контролю та оформлення міжнародного експрес-відправлення.
Вважає, що протокол, який було складено щодо неї містить численні порушення норм чинного законодавства, так в ньому невірно встановлено фізичну особу відправника, також працівниками відділу митного контролю та судом не було здійснено опитування осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за умов відсутності відправника та неузгодження даних в документах відправника, свідків, інших осіб, судом не здійснено опитування інспектора ОСОБА_2 щодо того, за яких умов він отримав оригінал паспорта апелянта та ідентифікаційного коду, судом також не встановлювались особи, від яких було отримано посилку для оформлення в митниці та осіб, які заповнювали документи, отримали копії паспорту апелянта та ідентифікаційного коду, заповнення інших документів.
Звертає увагу, що судом при прийнятті рішення не було з`ясовано та враховано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи мають місце інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, твердить, що адміністративного правопорушення не вчиняла, а під час подання невстановленими особами поштової відправки до митного органу ДФС вона перебувала на робочому місці, що підтверджується довідками ТОВ «ХОТЛАЙН», як її єдиного місця працевлаштування.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які  відомості, що вона особисто надала документи, які б свідчили про умисне надання відомостей митним органам, які не відповідають дійсності, адже в протоколі про порушення митних правил чітко зазначено, що не апелянта, а невстановлений «повірений» ТОВ ТНТ України (без прізвища та ім`я, без посади, без зазначення законних підстав для представлення інтересів апелянта в митних органах  подав заяву від 18.05.2019 року для декларування товару, тому вважає, що вона не є суб`єктом такого правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, представника Київської міської митниці ДФС, який підтримав судове рішення, особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника, що просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.
Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду  справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Доказів про належне повідомлення ОСОБА_1 про час розгляду справи матеріали справи не містять.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).
Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.
В порушення вимог закону, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , чим грубо порушив її процесуальні права та обмежив ОСОБА_1 в доступі до правосуддя.
Вищевказане порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.
Крім того, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.
Так, визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав особу, що притягується до адміністративної відповідальності та передчасно прийшов до висновку про винуватість останньої.
При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що винною себе у інкримінованому правопорушенні вона не визнала, стверджувала, що вона жодним чином не причетна до незаконного переміщення через митний кордон України цигарок з написом «Marlboro gold», ніколи не придбавала цигарки в такій кількості та не переправляла їх через митний кордон України, не заповнювала, не підписувала товаросупутніх документів та не здійснювала відправлення такого товару, також зазначила, що в товаросупутній документації, як відправник, вказана зовсім інша особа, з відмінним прізвищем та місцем проживання, номера товарно-транспортних накладних різняться, крім того, 17.05.2019 року та 03.06.2019 року вона цілий день знаходилась на робочому місці в ТОВ «ХОТЛАЙН», вважає, що ОСОБА_3 , якій вона надавала копію свого паспорту та ідентифікаційного коду для оформлення нею страхування автомобіля, шляхом обману та зловживання довірою заволоділа її документами, підробила або передала комусь її зразок підпису для підробки на офіційних документах - заяві від 18.05.2019 року, інвойсах від 17.05.2019 року та від 18.05.2019 року, можливо незаконно використала її персональні дані та скориставшись службовою недбалістю посадової особи митного органу зробила спробу від її імені перемістити товар через митний кордон України на підставі документів, що містять неправдиві відомості. 
На підтвердження своїх доводів про непричетність до вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 надала суду довідку ТОВ «Хотлайн» від 25.02.2020 року вих.№9, з якої вбачається, що ОСОБА_1 17.05.2019 року перебувала на робочому місці з 09 годин 30 хвилин до 18 годин 15 хвилин, та 03.06.2019 року з 09 годин 30 хвилин.
Дані відомості підтверджені табелем обліку використання робочого часу за травень-червень 2019 року, який також долучений до матеріалів справи.
Згідно інвойсу від 17.05.2019 року, товаро-супровідної накладної GD 981741471 WW від 03.06.2019, реєстром міжнародних експрес-відправлень, що розміщуються на зберігання ЗМК ЦСС ТОВ «ТНТ Україна», відправником експортного товару зазначено наступну особу:
CEVENINOVSKA OLENA, адреса - 5-V PROSPEKT LESYA KURBASA KYIV.
В той час, як власне ім`я ОСОБА_1 транслітерується на англійську мову як     ОСОБА_1 , а її офіційна адреса проживання (реєстрації) -   АДРЕСА_1 .
Крім того, під час складання протоколу про ПМП проігноровано наявність різної інформації про відправника, номер накладної в документах на одну відправку, від одного і того ж відправника: в заяві від 18.05.2019 зазначено серію та номер накладної - CD 981741471WW, а в накладній зазначено GD НОМЕР_1 WW.
Також, Бориспільським міськрайонним судом Київської області не було витребувано документів у ТОВ «ТНТ Україна» стосовно підтвердження договірних відносин із апелянт кою на декларування товарів.
Суб`єктивна сторона характеризується умисною формою вини, яку необхідно довести. Для кваліфікації дій за ст. 483 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали від цього шкідливі наслідки.
Постановою Пленуму Верховного суду України від 03 червня 2005 року N 8Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил (п. 6) передбачено наступне: "судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності".
В матеріалах судової справи відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_1 особисто надала документи, які б свідчили про умисне надання відомостей митним органам, які не відповідають дійсності, оскільки в протоколі про порушення митних правил №0305/12500/19 чітко зазначено, що не ОСОБА_1 , а невстановлений «повірений» ТОВ «ТНТ Україна» (без прізвища та ім`я, без посади, без зазначення законних підстав для представлення її інтересів в митних органах) подав заяву від 18.05.2019 для декларування товару.
На підставі вищевикладеного апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів причетності ОСОБА_1 до інкримінованого їй правопорушення, а відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
При розгляді справи в апеляційній інстанції, представник митниці доводи апелянтки не спростував, а ставити їх під сумнів у суду немає підстав.
За таких обставин, висновок судді першої інстанції про визнання ОСОБА_1  винною за ч.1 ст. 483 МКУ є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження-закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1  події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МКУ.
На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити.
 Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2019 року щодо  ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МКУ.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: