УХВАЛА

10 серпня 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/981/17 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В.
 
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області
на постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2020
та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 
у справі № 908/981/17
за заявою Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт"
до Публічного акціонерного товариства "Топаз"
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:
22.07.2020, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2020 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020  у справі №908/981/17 в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.
08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.
Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Проте, в порушення наведених процесуальних вимог, скаржником у поданій касаційній скарзі не зазначено передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) подання цієї скарги.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з підпунктом 10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі заяви з грошовими вимогами), за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом ставка судового збору становила 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 становив 1 921 грн. 
Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2020, прийняту за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 у справі №908/981/17 про розгляд кредиторських вимог Головного управління ДПС у Запорізької області, заявленими у дану справу про банкрутство у 2019 році, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 7684,00 грн. (1 921 * 2 * 200%).
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.
Отже, подана Головним управлінням ДПС у Запорізькій області касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми.
Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
З огляду на таке, касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області   на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2020 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020  у справі №908/981/17 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків касаційної скарги, а саме - виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) та надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 7684, 00 грн.
Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-
УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у  Запорізькій області   на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2020 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020  у справі №908/981/17 залишити без руху.
2. Надати Головному управлінню ДПС у Запорізькій області  строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) та надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 7684, 00 грн.
3. Роз`яснити Головному управлінню ДПС у Запорізькій області, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               О.В. Васьковський