ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/332/20	Суддя у першій інстанції  Кончина О.І. 	
Справа: №712/2512/20 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП   	Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.                                            	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 р.                                                                                                 м. Черкаси

    Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Фонрабе Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 21 травня 2020 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. на користь держави, 

                                                                   в с т а н о в и в :

         Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 , 08.03.2020 року о 02 год. 40 хв. в м. Черкаси по вул. Смілянська, 99, керував автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2020 року, скасувати її та закрити провадження у справі на підставі  п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
         Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки він не був викликаний належним чином на розгляд справи, будь-які докази про належне його повідомлення в матеріалах справи відсутні, а копію оскаржуваної постанови апелянт отримав лише 27.05.2020 року, тому строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин.
       В обґрунтування апеляційних вимог скаржник посилається на те, що місцевим судом порушено його право на захист, оскільки справа розглянута у його відсутність. Крім того, зазначає апелянт, постанова суду першої інстанції є незаконною та  ухвалена з порушенням положень ст.ст. 247, 252, 280 КУпАП.
          Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази його вини та того, що саме він керував автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з.  НОМЕР_1 , працівники поліції після складання протоколу не відсторонили його від керування транспортним засобом, а посилання суду на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, на думку скаржника, не відповідають фактичним обставинам справи та свідчать про однобічність розгляду справи.
          В судовому засіданні ОСОБА_1   та його адвокат Фонрабе Є.В.  підтримали апеляційну скаргу з мотивів в ній наведених. 
      Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Фонрабе Є.В.,  дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.
        Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
        З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього. Враховуючи, що копію цього рішення ОСОБА_1 отримав 27.05.2020 року, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.
           По суті апеляційної скарги вважаю наступне.
        Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
         Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
      Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. 
     Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
        Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР                                     №376655 підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота.
      Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
       З протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту поліцейського роти №3 БУПП в Черкаській області Гайдаша Б.О. та відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Також відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується і поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4-5). У суду немає обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів.  
    Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд доходить висновку про правильність встановлення факту відмови ОСОБА_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. 
      Будь-які докази відсутності вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.
       Доводи скаржника про те, що в протоколі немає даних про відсторонення  його від керування транспортним засобом, суддя в цілому вважає слушними, однак цей аспект у даному разі не впливає на наявність в його діях складу правопорушення щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
        Доводи апелянта про те, що розгляд провадження в суді першої інстанції відбувся без його участі, що має бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, суддя апеляційного суду відхиляє, вбачаючи, що в суді апеляційної інстанції обвинуваченому була надана у повному обсязі можливість довести суду свою позицію, й достатніх аргументів щодо незаконності чи несправедливості оскаржуваного рішення суду надано не було. Проте, з переглянутого в суді апеляційної інстанції відео чітко встановлюється, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння мав місце. Тому суддя апеляційного суду не вбачає доцільним скасовувати вірне по суті рішення виключно з формальних міркувань.   
         Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення, суду не надано.
     Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

       Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294  КУпАП, суддя, 

                                                                      п о с т а н о в и в:

      Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2020 року.
         Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
      Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
        Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               М.О.Ятченко