П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/657/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Жданкіна Наталія Володимирівна  
Суддя-доповідач -  Совгира Д. І.   
30 червня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Совгири Д. І. 
суддів:  Франовської К.С.  Кузьменко Л.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року  (повний текст якої складено в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення 47 сесії 7 скликання від 21 листопада 2019 року №439, яким позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25 га, що знаходиться в межах села Агрономічне Вінницького району Вінницької області, а також зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання щодо надання відповідного дозволу та надати дозвіл.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить змінити рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині відмови від задоволення позову.
Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31 жовтня 2019 року ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 , як його представник, звернувся до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з кадастровим номером 0520680200:01:010:0041 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25 га, розташованої в межах села Агрономічне Вінницького району Вінницької області.
До вказаного клопотання додано графічний матеріал із позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.
За наслідком розгляду вказаного клопотання відповідачем 21 листопада 2019 року  прийнято рішення, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га, розташованої в межах села  Агрономічне Вінницького району Вінницької області, оскільки бажана земельна ділянка входить до 474,6783 га земель, що знаходяться під забороною Агрономічній сільській раді Вінницького району Вінницької області приймати рішення та вчиняти будь-які інші можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам  вищевказаних державних земель сільськогосподарського призначення відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року у справі №128/2833/17.
Земельні відносини в Україні відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 1 статті 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини 2 статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування та порядок надання земельних ділянок комунальної власності у користування передбачені статтями 118, 122 та 123 ЗК України.
Згідно з частиною 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 ЗК України).
Аналіз частин 6 та 7 статті 118 ЗК України дає підстави для висновку, що з метою реалізації права на отримання земельної ділянки зацікавлена особа повинна звернутися із клопотанням до компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування. Наведене законодавче регулювання обумовлено розмежуванням компетенції між органами державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної форми власності.
Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (частина 1 статті 122 ЗК України).
Разом із тим, порядок прийняття органом місцевого самоврядування відповідних рішень врегульований Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.
Частиною 1 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (частина 17 статі 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету з числа депутатів ради обираються постійні комісії ради (частина 1 статті 47 України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Відповідно до частини 4 статі 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.
За результатами вивчення і розгляду питань постійні комісії готують висновки і рекомендації. Висновки і рекомендації постійної комісії приймаються більшістю голосів від загального складу комісії і підписуються головою комісії, а в разі його відсутності - заступником голови або секретарем комісії. Протоколи засідань комісії підписуються головою і секретарем комісії. Висновки і рекомендації постійної комісії, протоколи її засідань є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (частина 10 статі 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"  рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1,     29     і     31 статті 43     та     статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради (частина 3    статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
Крім того, приписами частини 11 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
Водночас, відповідно до пунктів 2, 12 частини 1 статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності, а також іншу інформацію про діяльність суб`єктів владних повноважень, порядок обов`язкового оприлюднення якої встановлений законом. 
Отже, приписами Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про доступ до публічної інформації" передбачено обов`язок розпорядників інформації, до яких належить і Агрономічна сільська рада Вінницького району, оприлюднювати інформацію про свою діяльність, а саме: результати поіменного голосування; висновки і рекомендації постійних комісій, протоколи засідань постійних комісій; акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також проекти актів органів місцевого самоврядування (крім деяких виключень). 
Як свідчить інформація, розміщена на офіційному веб-порталі Агрономічної сільської ради Вінницького району, у розділі «Рішення сесії 7-ого скликання» підрозділі « 47 сесія» оприлюднено інформацію про порядок денний сесії сільської ради, що проходила 21 листопада 2019 року, у якому під номером 42 зазначено про розгляд питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в межах села Агрономічне Вінницького району Вінницької області, а після порядку денного наведено зміст рішення №439 від 21 листопада 2019 року разом із результатами поіменного голосування; також у розділі «Проекти рішень 2019 року» опубліковано проект рішення сільської ради 47 сесії 7 скликання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в межах села Агрономічне Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 ».
Наведене спростовує твердження представника позивача про недотримання Агрономічною сільською радою Вінницького району вимог Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні" та "Про доступ до публічної інформації" щодо оприлюднення  інформації про свою діяльність, а саме: результати поіменного голосування за рішення №439 від 21 листопада 2019 року; проект рішення №439 від 21 листопада 2019 року та текст рішення після голосування.
Разом із тим, посилання представника позивача як на підставу порушення сільською радою приписів щодо не оприлюднення висновків і рекомендацій постійних комісій, протоколів засідань постійних комісій, то такі судом не беруться до уваги, адже в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження твердження, що перед прийняттям рішення, що оскаржується, відбувалися засідання постійних комісій сільської ради та ними складались висновки чи пропозиції з відповідного питання. 
Відтак, наведені законним представником позивача аргументи в підтвердження недотримання сільською радою процедури прийняття рішення №439 від 21 листопада 2019 року в частині не оприлюднення результатів поіменного голосування за результатами розгляду рішення №439 від 21 листопада 2019 року, а також проекту рішення №439 від 21 листопада 2019 року та самого рішення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду; навпаки, такі доводи повністю спростовуються розміщеною на офіційному веб-порталі Агрономічної сільської ради Вінницького району інформацією.
Проте, на безпідставність оскарженого рішення вказує наведене у ньому обґрунтування підстав для відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Так, у рішенні, що оскаржується, як на підставу для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою зазначено про заборону сільській раді відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду приймати рішення та вчиняти будь-які інші можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам 474,6783 га земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, до яких належить і земельна ділянка, яку ОСОБА_1 бажає отримати у власність.  
Як встановлено судом, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17 встановлено заборону Агрономічній сільській раді Вінницького району Вінницької області до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили приймати рішення та вчиняти будь-які інші  можливі юридичні дії щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність громадянам 474,6783 га земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, які передані Вінницькому національному аграрному університету від ДП «Агрономічне» як правонаступнику державного підприємства «Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України».
Зі змісту ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі №128/2833/17 слідує, що заборона стосується прийняття рішень та вчинення будь-яких можливих юридичних дій щодо розпорядження, відчуження та передачі у приватну власність земельних ділянок площею 474,6783 га. 
Однак, надання дозволу на розробку проекту землеустрою не свідчить про розпорядження, відчуження або передачу земельної ділянки у власність, адже отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є лише одним з етапів отримання такої ділянки у власність та не означає позитивного рішення про надання такої ділянки у власність.
Більше того, відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що знайшла відображення у рішенні сільської ради №439 від 21 листопада 2019 року, не відповідає приписам частини 7 статті 118 ЗК України, якою встановлено вичерпні підстави для відмови у наданні відповідного дозволу. 
З приводу посилань відповідача на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року у справі №127/27258/19, якою накладено арешт на об`єкт нерухомості, що перебуває у державній власності Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а саме земельну ділянку з кадастровим номером 0520680200:01:010:0041, площею 45,9268 га з цільовим призначенням для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, що розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, із забороною вчинення суб`єктами державної реєстрації будь-яких реєстраційних дій щодо реєстрації договорів оренди землі, договорів купівлі-продажу та інших правочинів щодо зазначеної земельної ділянки, то такі судом не беруться до уваги, оскільки не зазначені як підстава прийняття оскаржуваного рішення 47 сесії 7 скликання від 21 листопада 2019 року №439.
Відповідно до частини 2  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України   в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, оскільки рішення, що оскаржується, не містить посилань на таку підставу для відмови у наданні відповідного дозволу, як накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером 0520680200:01:010:0041, тому відповідач безпідставно посилається на таку.
Окрім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року у справі №127/27258/19 встановлено заборону вчиняти саме суб`єктам державної реєстрації будь-які реєстраційні дії щодо реєстрації договорів оренди землі, договорів купівлі-продажу та інших правочинів щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0520680200:01:010:0041, що свідчить про відсутність у ній встановленої Агрономічній сільській раді Вінницького району заборони вчиняти певні дії стосовно згаданої ділянки.  
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, то така вимога є похідною від основної вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення, а тому підлягає задоволенню.
Водночас, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою не може бути задоволеною, адже, на переконання суду, задоволення вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідне клопотання виключає можливість одночасного задоволення й вимоги про зобов`язання сільську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою. Такі висновки ґрунтуються на тому, що в ході повторного розгляду сільською радою клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою остання в силу положень частини 7 статті 118 ЗК України вправі надати такий дозвіл або відмовити у його наданні, що свідчить про наявність дискреції у діях суб`єкта владних повноважень, що обмежує суд одночасно зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання та надати відповідний дозвіл.
При цьому, варто звернути увагу на тому, що законний представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить одночасно зобов`язати сільську раду повторно розглянути подане ОСОБА_1 клопотання, а також зобов`язати надати дозвіл. 
Відтак, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га, розташованої в межах села Агрономічне Вінницького району Вінницької області, не підлягає задоволенню.
Разом із тим, згідно з частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним способом захисту прав та інтересів позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути подане представником ОСОБА_1 - Корнійчуком С.А. клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 31 жовтня 2019 року та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про часткове задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Совгира Д. І.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Франовська К.С.    Кузьменко Л.В.