ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/1068/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
секретар судового засідання: Новошицька О.О.
за участю:          представник позивача: Марченко Олена Григорівна;
                              представника відповідача (Головне управління ДПС у Запорізькій області): Міщенко Ольга Віталіївна
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Запорізькій області 
на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.09.2019 (головуючий суддя Сацький Р.В., повний текст складено 05.09.2019)
в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" до відповідачів Головного управління ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Запорізькій області Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2019  у справі №280/1068/19 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» до відповідачів Головного управління ДФС У Запорізькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області – задоволено (а.с. 89-95 т. 2).
Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.09.2019 заяву представника Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» про розподіл судових витрат - задоволено у повному обсязі. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Приватного акціонерного товариства «ЗАВОД МЕТАЛОКОНСТРУКЦІЙ УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ» судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 50 000 грн. (а.с. 97-99 т. 2).
Додаткове рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат. Вказано на те, що  витрати на професійну правничу допомогу документально підтверджені.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем – Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Запорізькій області, подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви про розподіл судових витрат. Посилається на те, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерії реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Також зазначає, що розмір втрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (а.с. 154-157 т. 2).
Позивачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу доводи якого зводяться до законності та обґрунтованості Додаткового рішення суду першої інстанції. Просить відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, залишивши Додаткове судове рішення без змін. Вважає, що апеляційна скарга на додаткове рішення є безпідставною. Посилається на те, що ціна позову становить 8 836 995грн., вартість наданих адвокатом  послуг 50000грн., що становить лише 0,56% від ціни позову. Вважає, що вказана сума витрат на правову допомогу є  співмірною. Зазначає, що Європейський суд з прав людини вважає співмірною компенсацію витрат у розмірі 10% від вартості позовних вимог. 
В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, протокольною ухвалою від 04.03.2020 задоволено клопотання про заміну відповідача – Головного управління ДФС у Запорізькій області на правонаступника – Головне управління ДПС у Запорізькій області (а.с. 19-21 т. 3).
При цьому представником позивача подано клопотання про закриття апеляційного провадження на підставі ч. 1 ст. 305 КАС України (19.02.2020 вх. № 10067/20). 
Представником відповідача – Головного управління ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Запорізькій області, до суду апеляційної інстанції подано відповідні пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження. Протокольною ухвалою від 04.03.2020 відмовлено в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що документи, подані на підтвердження повноважень представника позивача – Головного управління ДПС у Запорізькій області, який є правонаступником Головного управління ДФС у Запорізькій області, узгоджуються з вимогами ст. 55 КАС України (а.с. 19-21 т. 3).
Перевіривши законність та обґрунтованість Додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що в судовому засіданні 19.08.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано суддею 30.08.2019. Згідно з п. 3 ч. 1ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми КАС України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI, норми Цивільного кодексу України. 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, частиною 1ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимогст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права.
Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем, в особі директора ОСОБА_1 було укладено з адвокатським об`єднанням «Твій захист» в особі керуючого партнера Рибакова Юрія Анатолійовича та договір про надання адвокатської допомоги від 15.01.2019 №15/2019.
Умовами п. 4.1 цього договору визначається розмір оплати вартості послуг з надання правової допомоги за цим договором:
- усна консультація з вивченням документів щодо взаємовідносин КЛІЕНТА, відносно яких є спірні питання, з метою визначення перспективи (стягнення заборгованості, спонукання вчинити дії, стягнення збитків, тощо) та визначення способу правового захисту інтересів та порушених прав, або недопущення порушення прав КЛІЕНТА, за 1 годину надання послуг – 1000 грн;
- підготовка позовної заяви, відзиву на позов, відповіді на відзив, апеляційної та касаційної скарги, заяви по перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами (у тому числі аналіз документів, ознайомлення з судовою практикою та практикою Європейського суду з прав людини, з/або без ксерокопіювання, роздруківки, сканування документів, направлення процесуальних документів та додатків сторонам справи та суду, тощо) за 1 годину надання послуг - 1000 грн;
- підготовка інших процесуальних документів - заяв, листів, відповідей на листи, скарг, клопотань, заперечень, тощо (включаючи аналіз документів, ознайомлення з судовою практикою та практикою Європейського суду з прав людини, з/або без ксерокопіювання, роздруківки, сканування документів, направлення процесуальних документів та додатків сторонам справи та суду, тощо) за 1 годину надання послуг - 1000 грн;
- прийняття участі в одному судовому засіданні по справі (без залежності від тривалості судового засідання) – 50 00  гривень.
- ознайомлення з матеріалами справи у судах (з оформленням та подачею клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, тощо) за 1 годину надання послуг - 1000 грн.
Згідно п. 4.2. договору сторони погодили, що повна вартість та обсяг наданих послуг буде відображатися сторонами у Актах прийому- передачі наданих послуг та у будь-якому випадку не буде перевішувати 50 000 грн. за представництво та участь у судових засіданнях в Запорізькому окружному адміністративному суді.
Згідно пп. 4.3., 4.4. договору встановлено порядок розрахунків: правову допомогу Клієнт оплачує в гривнях, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання, оплата за цим Договором здійснюється Клієнтом у розмірі 50 000 грн. до 21.01.2019.
Згідно п.п.4.5, 4.6 договору повна вартість та обсяг наданих послуг буде відображатися сторонами у Актах прийому- передачі наданих послуг, що підписуються представниками сторін.
Акт прийому передачі від 20.08.2019 №15/2019 підписаний генеральним директором позивача (рішення наглядової ради ПрАТ "ЗМК УКРСТАЛЬ ЗАПОРІЖЖЯ" (протокол №295/2019 від 31.07.2019; наказ №59 від 02.08.2019)..
З урахуванням акту прийому-передачі виконаних послуг по договору надання правової допомоги №15/2019 від 15.01.2019, винагорода (гонорар) за надання адвокатської допомоги по даному Договору складає 50 000 грн. Згідно акту прийому-передачі виконаних послуг по договору надання правової допомоги винагорода (гонорар) складається з:
- складання позовної заяви (включаючи аналіз документів, ознайомлення з судовою практикою та практикою та практикою Європейського суду з прав людини, тощо) - 1000грн. за 1 год., витрачено часу 20 год., загальна вартість послуг за цим пунктом 20000грн.;
- складання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду відповідно до статей 120, 121 КАС України (включаючи аналіз документів, ознайомлення з судовою практикою та практикою та практикою Європейського суду з прав людини, тощо) - 1000,00 грн за 1 год., витрачено часу 5 год., загальна вартість послуг за цим пунктом 5000грн.;
- складання відповідей на відзиви відповідачів відповідно до ст. 163 КАС України (включаючи аналіз документів, ознайомлення з судовою практикою та практикою та практикою Європейського суду з прав людини, тощо) - 1000грн. за 1 год., витрачено часу 10 год., загальна вартість послуг за цим пунктом 10000грн.;
- складання заяви про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог відповідно до ст.47 КАС України (включаючи аналіз документів, ознайомлення з судовою практикою та практикою та практикою Європейського суду з прав людини, тощо) - 1000грн. за 1 год., витрачено часу 5 год., загальна вартість послуг за цим пунктом 5000грн.;
- прийняття участі в судових засіданнях по справі №280/1068/19 у Запорізькому окружному адміністративному суді 30.05.2019, 19.08.2019 - 5 000грн. за 1 судове засідання (без залежності від тривалості судового засідання), загальна вартість послуг за цим пунктом 10000грн.
Матеріалами справи підтверджується, що вказані послуги були оплачені позивачем платіжним дорученням №85 від 22.01.2019 (завірені копії вищезазначених документів мітяться в матеріалах справи).
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що частина 4 ст.134 КАС України встановлює, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 5 ст.134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, розмір витрат на правову допомогу має відповідати складності справи; часу, що витрачений адвокатом; обсягу надання послуг; ціні позову або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Суд першої інстанції задовольнив вимоги позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на правничу допомогу, та визначив суму стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 50000 грн., які були зазначені позивачем в вимогах, однак, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком, виходячи з наступного.  
Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 грн. є співмірною та відповідає принципу розумності.
Водночас,  відповідач вважає, що сума судових витрат на правничу допомогу в розмірі 50000 грн. є зависокою та неспівмірною для даної справи. 
Надаючи оцінку правовідносинам між позивачем та відповідачем щодо розподілу судових витрат, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
До правової допомоги належать: 
- консультації та роз`яснення з правових питань; 
- складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; 
- представництво тощо.
Водночас, Конституційний Суд України в Рішенні від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 зазначив, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В силу частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач надає докази сплати його витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Однак, суд в силу ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) з урахуванням співмірності витрат, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції витрати на правову допомогу в розмірі 50000 грн. не були фактичними та неминучими, а їх розмір не в повній мірі обґрунтований та розумний у порівнянні з часом, витраченим на дану справу, тому така сума підлягає зменшенню.
Водночас, з урахування часу, витраченого на розгляд справи, розумності витрат, неминучості витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що співмірною є сума в розмірі 15000грн. 
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 у справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції змінює додаткове рішення та зазначає співмірний розмір витрат на правову допомогу в сумі 15000грн.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Доводи апеляційної скарги частково спростовують правове обґрунтування, покладене в основу додаткового рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його зміни.
Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Запорізькій області – задовольнити частково.
Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.09.2019 – змінити, зазначивши суму судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000грн., яка підлягає стягненню на користь Приватного акціонерного товариства "Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя" за рахунок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Запорізькій області.
В іншому Додаткове рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили 16.09.2020 та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно статті 328 протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 16.09.2020.
В повному обсязі постанова виготовлена 23.09.2020.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова