ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 712/2403/16-а                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року                                                                                                                м. Київ
          
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до п. 2 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено частково; визнано рішення управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 14.01.2016року за № 719/с-10 незаконним; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області здійснити перерахунок та виплату недоплачених сум пенсії ОСОБА_1 з врахуванням Довідки ДП «Черкаські макарони» № 1986 від 29.08.2007року починаючи з         14 липня 2015 року; в іншій частини адміністративного позову відмовлено; стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати за сплату судового збору в сумі 551, 20 грн., витрати на юридичну допомогу в сумі 7000грн., а всього 7551,20 грн.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Сторонами подано апеляційні скарги, в яких Позивач просить судове рішення суду першої інстанції змінити, а Відповідач просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкасах Черкаської області залишено без задоволення, а Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року - без змін.
Постановою Верховного Суду від 14 липня 2020 року касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області задоволено частково; скасовано Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року у частині вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу та направлено у цій частині справу на новий судовий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду; в іншій частині Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року та Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2016 року залишено без змін.
Як зазначено в Постанові Верховного Суду, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам щодо його обґрунтованості, оскільки доводи апеляційної скарги відповідача щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 7000 грн. залишились поза увагою суду апеляційної інстанції.
Згідно з частиною шостою ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Позивача слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу Відповідача задовольнити частково, а Постанову суду першої інстанції - скасувати в частині, з наступних підстав.
Між Позивачем, як Замовником, та ОСОБА_3 , як Адвокатом, укладено Договір про надання правової допомоги від 23 лютого 2016 року, відповідно до якого Позивач надає повноваження знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитись з протоколом судового засідання, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.
Як вбачається з Акта здачі-прийняття наданих послуг від 25 квітня 2016 року, обов`язки Адвоката перед Замовником щодо надання юридичної допомоги (підготовка матеріалів та проекту позову, представництва в судах загальної юрисдикції в якості представника позивача) з питань адміністративного позову про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії виконала в повному обсязі, тобто на суму 7000 грн. 00 коп. Замовник не має претензій до Юриста по строкам, якості та обсягам виконаних робіт.
Згідно з частиною першою ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, в чинній на час прийняття судового рішення судом першої інстанції Кодексу адміністративного судочинства України редакції, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом першої інстанції в оскаржуваній Постанові зазначено, що за наданим суду Актом виконаних робіт від 25.04.2016 Позивач оплатив надання правової допомоги у сумі            7000,00 грн.
Як вбачається з Постанови Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі №727/4597/19 за позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції в Чернівецької області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень статті 14 Податкового кодексу України, адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Проте, будь-які документи (квитанції, довідки, тощо) на підтвердження факту отримання коштів від клієнта, в матеріалах справи відсутні.
Крім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі №604/8885/16-а за позовом ОСОБА_5 до Інспектора роти № 6 батальйону № 1 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Беднарського Віталія Леонідовича, Управління патрульної служби у м. Харкові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, оформлених у встановленому порядку, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи Акта здачі-прийняття наданих послуг від 25 квітня 2016 року, розрахунок витрат на правову допомогу у ньому відсутній. Також, в матеріалах справи відсутній і окремий розрахунок витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача витрат на правову допомогу у сумі 7000,00 грн.
Відповідно до частини першої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
А згідно з частиною другою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, тому, Постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року в частині скасовується та ухвалюється в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовляється.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області задовольнити частково.
Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2016 року в частині стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на користь ОСОБА_1 витрат на юридичну допомогу у сумі 7000,00 грн. скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Постанову складено в повному обсязі 04.09.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                                 Бабенко К.А.

Судді:                                                                                                                     Сорочко Є.О.

                                                                                                                         Чаку Є.В.