КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №367/5067/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/6863/2020
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
15 липня 2020 року                                                    місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних  справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Березовенко Р.В., Суханової Є.М., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів за безобліково використану електроенергію,
 
В С Т А Н О В И В :
 
13 травня 2019 року Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» звернулося до суду із названим позовом, де з урахуванням уточнених вимог, просило стягнути із ОСОБА_1   та ОСОБА_2 на користь позивача 11 261,86 грн. вартості безобліково використаної електроенергії та судовий збір.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ПрАТ «Київобленерго» постачає електроенергію за регульованим тарифом на території Київської області.
Енергопостачання квартири АДРЕСА_1 , здійснюється на підставі домовленостей з відповідачем ОСОБА_1 , яка не зверталася до ПрАТ «Київобленерго» з приводу укладання договору про користування електричною енергією свого помешкання.
Фактично, енергопостачальник надавав можливість користування електроенергією відповідно до ст. 714 ЦК України. 
Технічною перевіркою 22.01.2019 працівниками енергопостачальника було виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року, що набрали чинності з 11.06.2018 року, зокрема, самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку відкритим способом. 
За підсумками перевірки складено акт №К040627. Споживач від підпису даного акту відмовилась, що належним чином було зафіксовано в акті та підтверджено підписами трьох представників постачальника електричної енергії, що проводили перевірку та двома свідками. 
У відповідності з п. 3.2 Методики, вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПРРЕЕ процедури. 
Такий акт було складено 22.01.2019 за присутності споживача та відповідно до прийнятого рішення оформленого протоколом №128 від 28.01.2019 року було нараховано суму збитків, завданих порушенням енергопостачальнику.
Згідно п. 8.2.6 ПРРЕЕ та у відповідності з підпунктом 5 п. 3.1, п.п. 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 року, була нарахована сума вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 11 261,86 грн. (з ПДВ).
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2020 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» вартість безобліково використаної електроенергії в розмірі 11 261,86 грн. та судовий збір  по 960, 50 грн. з кожного.
На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що в даному випадку, позивачем доведено факт постачання електроенергії у квартирі, яка належить відповідачам, та факт споживання в належній їм квартирі не облікованої електричної енергії, а відповідачі в свою чергу не надали доказів в підтвердження заперечень проти позову та спростування доводів позивача.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів вартості збитків, завданих внаслідок порушення ПРРЕЕ в розмірі 11 261, 86 грн. підлягають до задоволення.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.
Просить рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206цього Кодексу.
Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, ПрАТ «Київобленерго» постачає електричну енергію за регульованим тарифом на території Київської області. 
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.02.1996 року, реєстровий №12365 від 21.03.1996 року ( а.с. 47 ).
Згідно довідки Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області про місце проживання та склад сім`ї, в квартирі АДРЕСА_1 , проживають з 01.09.1992 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 29.03.2011 року - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 16.08.1994 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.53 ).
12 квітня 2000 року між ПрАТ «Київобленерго» та ОСОБА_2 було укладено договір №552039 про користування електричною енергією квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору ( а.с. 92 ).
22 січня 2019 року технічною перевіркою, працівниками енергопостачальника було виявлено порушення ПРРЕЕ: самовільне підключення струмоприймача до електричної мережі, з порушенням схеми обліку відкритим способом, тобто електрична енергія споживається, але не обліковується і за підсумками якої складено акт №К 040627 ( а.с. 6-8 ).
28 січня 2019 року на засіданні комісії по розгляду акту №К 040627 від 22.01.2019 року ( протокол №128 ), було встановлено, що споживачем послуг з постачання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , за вказаною адресою було виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі в порушенням схеми обліку, електропостачання споживається, але не обліковується. 
Комісія прийняла рішення про те, що акт підлягає розрахунку згідно п. 5.5.5 ПРРЕЕ, п. 3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №562 від 04.05.2006 року ( а.с. 10 ).
Розрахунок збитків було здійснено на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил, користування електричною енергією ( далі - Методика ), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за №782/12656, згідно якої сума вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення за вказаною адресою за період 184 днів з 23 липня 2018 року по 22 січня 2019 року  становить 11 261,86 грн.  ( а.с. 11 ).
Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримала вказаний акт, відмовилася від його підписання, на засіданні комісії була присутня і надала свої пояснення, а 05 лютого 2019 року подала позивачу лист, в якому вказала, що у зазначеному акті про порушення №К 040627 від 22.01.2019 року відсутня її вина, тому просила його скасувати та відкликати рахунок від 28 січня 2019 року по акту порушення (  а.с. 52).
При цьому, Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» 13 травня 2019 року звернулося до суду із названим позовом ( а.с. 1-3 ).
На підтвердження заявлених позовних вимог надало зазначені докази по справі.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2020 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» задоволено ( а.с. 126-134 ).
Стягнуто  солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» вартість безобліково використаної електроенергії в розмірі 11 261,86 грн. та судовий збір  по 960, 50 грн. з кожного
Вирішуючи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , суд другої інстанції погоджується із висновками місцевого суду і  вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, на переконання апеляційного суду, місцевий суд вірно встановив, що позивач здійснює постачання електричної енергії до квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору про користування електричною енергією.
При цьому, 22 січня 2019 року було виявлено порушення правил роздрібного ринку електричної енергії за адресою відповідачів, складено акт  та здійснено розрахунок  відповідно до п. 5.5.5 таких правил на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за №786/12656, згідно якої сума вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення за адресою відповідачів за період 184 днів з 23 липня 2018 року по 22 січня 2019 року становить 11 261, 86 грн.
Разом з тим, відповідачі, в свою чергу, на надали належних, допустимих, достовірних  та достатніх доказів згідно положень ст.ст. 77-80 ЦПК України в підтвердження заперечень проти позову та спростування доводів позивача.
При цьому, вони не звільнені від доказування обставин, на які посилаються як на підставу свої заперечень за положеннями ст. 82 ЦПК України.
 Таким чином, на переконання апеляційного суду, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність стягнення суми вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення за період 184 днів з 23 липня 2018 року по 22 січня 2019 року в розмірі 11 261, 86 грн.
За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 317, 319, 322, 382, 509, 526, 610, 714  ЦК України, ст.ст. 27, 56, 57, 77 «Про ринок електричної енергії», ст.ст. 5, 10, 13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення про задоволення позовних вимог.
А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 76, 81, 89, 263 ЦПК України, з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги.
Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що квартира належить на праві власності трьом співвласникам, а позов пред`явлено лише до двох, щомісячні рахунки за спожиту електроенергію сплачені вчасно, позивачем не здійснювалось планових повірок засобів обліку, ОСОБА_1 не було залучено під час перевірки підключення приладу обліку, а також те, що прилад обліку являється власністю позивача, на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не є правовою підставою для задоволення апеляційних вимог, оскільки  на підтвердження вказаних доводів позивачем не надано належних та допустимих доказів.
Твердження апелянта про те, що квартира належить на праві власності трьом співвласникам, а позов пред`явлено лише до двох, на переконання апеляційного суду, не є правовою підставою для скасування чи зміни судового рішення, оскільки позивачем заявлені вимоги лише до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і суд позбавлений можливості вийти за їх межі відповідно до положень ст. 13 ЦПК України.
 Окрім того, ОСОБА_4 , як зазначають відповідачі, проживає за межами України і позивач не позбавлений можливості заявити до неї відповідні вимоги згідно чинного процессуального заклонодавства.
А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.
Суд другої інстанції також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи  ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).
Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5,10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 лютого 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

 

 

 
 
Головуючий                                                                А.С. Сержанюк

 

 
 
Судді:                                                                          Р.В. Березовенко 

 

 
Є.М. Суханова