Постанова
Іменем України
 
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-1648/10/12

провадження № 61-40548св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Дундар І. О., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2010 року у складі судді 
Садовського К. С. та постанову апеляційного суду Харківської області 
від 12 червня 2018 року у складі колегії суддів: Бурлаки І. В., Кружиліної О. А., Яцини В. Б.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2009 року публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» (далі - 
ПАТ «Правекс-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Позовна заява мотивована тим, що 02 березня 2007 року між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 12006-024/07Р, відповідно до умов якого банк з 02 березня 2007 року по 02 березня 2032 року надав ОСОБА_1 кредит на загальну суму 50 350,00 доларів США із розрахунку 11,99 % річних за час фактичного користування кредитом, а 
ОСОБА_1 зобов`язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з даним договором у повному обсязі.
 
В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 03 березня 
2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки 
№ 12006-024/07Р, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .
 
В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 02 березня 
2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки 
№ 12006-024/07Р, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов`язалася перед банком нести солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі взятих на себе ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього, які полягають в своєчасному та повному поверненні кредиту та будь-якого збільшення цієї суми, яке передбачено умовами кредитного договору, відсотків за користування кредитом, пені і штрафів, в тому числі, у випадку вимог про дострокове погашення кредиту, у зв`язку з порушенням позичальником вимог кредитного договору, а також у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, виконати за нього зобов`язання перед банком на умовах, в порядку і строки, встановлені кредитним договором.
 
У зв?язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов?язань за кредитним договором, станом на 10 листопада 2009 року за відповідачами наявна заборгованість в розмірі 79 769,00 доларів США, що еквівалентно 637 378,24 грн, в тому числі непогашений кредит - 48 166,00 доларів США, що еквівалентно 
384 860,79 грн, пеня на суму непогашеного кредиту - 22 195,00 доларів США, що еквівалентно 177 344,71 грн, несплачені відсотки за користування коштами 
6 053,00 доларів США, що еквівалентно 48 365,29 грн, пеня на суму несплачених відсотків 3 355,00 доларів США, що еквівалентно 26 807,46 грн.
 
ПАТ «Правекс-Банк» просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Правекс-Банк» заборгованість в сумі 637 378, 24 грн; стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь 
ПАТ «Правекс-Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 
120,00 грн.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 17 вересня 
2010 року позовні вимоги задоволено.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь 
ПАТ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором від 02 березня 
2007 року № 12006-024/07Р в сумі 637 378, 24 грн та судові витрати на загальну суму 1 820,00 грн, а всього стягнуто 639 198, 24 грн.
 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із неналежного виконання відповідачами зобов?язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість яка підлягає стягненню в судовому порядку солідарно.
 
Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2010 року залишено без задоволення.
 
Постановою апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
 
Заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 вересня 
2010 року в оскаржуваній частині залишено без змін.
 
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2010 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 заборгованості без змін, апеляційний суд виходив із наявності солідарної відповідальності поручителя разом з боржником за невиконання умов кредитного договору. При цьому судом встановлено, що порука не є припиненою.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
12 липня 2018 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2010 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2018 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що заявниця не була належним чином повідомлена про розгляд справи судом першої інстанції. Позивачем не було направлено позивачу вимогу про виконання основного зобов?язання впродовж шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов?язання.
 
Доводи інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Київського районного суду міста Харкова.
 
10 жовтня 2018 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Розпорядженням від 15 квітня 2020 року № 1093/0/226-20 за касаційним провадженням № 61-40548св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.
 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 15 квітня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 вересня 2010 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2018 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 
2020 року.
 
Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Згідно частини першої статті 158 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов`язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, 
від 08 квітня 2010 року).
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, 
від 13 грудня 2011 року).
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що судом першої інстанції на адресу 
ОСОБА_2 повістки про виклик до суду в цивільній справі 
№ 2-1648/10/12, розгляд якої було призначено на 17 вересня 2010 року не направлялися.
 
Тобто, ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.
 
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
 
Аналіз змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 свідчить, що в апеляційній скарзі вказувалося про неповідомлення судом першої інстанції заявника про дату, час і місце розгляду справи.
 
Проте суд апеляційної інстанції на пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України увагу не звернув.
 
У частині четвертій статті 411 ЦПК України передбачено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що постанова апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2018 року винесена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 418 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Постанову апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2018 року скасувати.
 
Справу № 2-1648/10/12 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

 

Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді: 	І. О. Дундар  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	В. М. Коротун