ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 р.	Справа № 520/679/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Донець Л.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 (головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В.) по справі № 520/679/2020
за позовом   ОСОБА_1  
до  Головного управління ДПС у Харківській області     
про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення і вимоги,
ВСТАНОВИВ:
17.01.2020, ОСОБА_1  (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі №520/679/2020 з позовом до  Головного  управління державної податкової служби України у Харківській області (далі - відповідач), в якому просить суд  про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача №0000471304 від 20.01.2017.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від  18.02.2020 у справі №520/679/2020 позов задоволений.
Визнано протиправним  та скасовано податкове повідомлення рішення  відповідача від 20.02.2017 №0000471304.
Відповідач, не погодившись з судовим рішення подав апеляційну скаргу в якій просить суд  скасувати  рішення  суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на неповне з`ясування   судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права,  неповного з`ясування обставин справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що  апеляційна  скарга    відповідача не підлягає   задоволенню,  з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що     працівниками відповідача проведена  документальна позапланова  невиїзна перевірка позивача з питань достовірності, повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб з окремих видів доходів, відмінних від здійснення господарської діяльності за період 01.01.2015 – 31.12.2015, про що складений  акт від 12.12.2016 №4936/20-30-13-04-16.
Порушення виявлені під час перевірки склали у порушенні пп.164.2.14 п.164.2 ст.164, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168 ПК України у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб з окремих видів доходів, відмінних  від здійснення господарської (незалежної професійної ) діяльності за період, що перевірявся на суму 91391,00, в тому числі по звітних (податкових) періодах:  2015 рік – 91391,00 грн; п.120.1 ст.120, п.176.2 ст.176 ПК України  не подано  декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік.
За результатами  перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення від 20.01.2017 №0000471304, яким  збільшено суму грошового зобов`язання  за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплати фізичних особами за результатами річного декларування у  розмірі 114408,75 грн,в тому числі за податковим зобов`язанням – 91391,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 23017,75 грн;  податкову вимогу форми «Ф» №1609-17 від 16.03.2017 на суму 139593,61 грн, в тому числі за основним платежем 91391,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 23017,75 грн, пеня у розмірі 25184,86 грн
Суд першої інстанції,  під час задоволення  позову, дійшов до висновку  що  з урахуванням  відсутності правових підстав  для перерахунку  у національну валюту  предмету позики, повернутої у натурі (тобто в іноземній валюті),  відсутністі й підстави для  визнання правильними тих розрахунків котрі відсутні у тексті акту перевірки, але викладені у поясненнях представника адміністративного органу  при обчисленні обсягу виконаних зобов`язань за курсом станом на день повернення саме іноземної валюти.
Колегія суддів  погоджується з  такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
У відповідності до п.п.162.1.1. ст.162 ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
У відповідності до п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
У відповідності до п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.
Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.
Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.
Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.
Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.
У відповідності до п.п.168.1.3 ст.168 ПК України якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.
У відповідності до п.п.14.1.54 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:
процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України або постійними представництвами нерезидентів в Україні;
доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;
доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;
доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;
доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;
інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);
спадщини, подарунків, виграшів, призів;
заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;
доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю;
доходів від відчуження прав на видобуток та розробку родовищ корисних копалин, мінеральних джерел та інших природних ресурсів;
прибутків від відчуження акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав в іноземних компаніях, організаціях, утворених відповідно до законодавства інших держав (іноземні юридичні особи), які відповідають таким умовам:
у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав іноземної юридичної особи на 50 і більше відсотків утворюється за рахунок акцій, часток в українській юридичній особі, які належать зазначеній іноземній юридичній особі прямо або опосередковано, та
у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість акцій, часток в українській юридичній особі на 50 і більше відсотків утворюється за рахунок нерухомого майна, яке розташовано в Україні та належить такій українській юридичній особі або використовується такою українською юридичною особою на підставі договору довгострокової оренди, фінансового лізингу чи аналогічного договору;
прибутків нерезидентів від відчуження акцій, корпоративних прав у статутному капіталі юридичної особи - резидента України, за умови що у будь-який час впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, вартість таких акцій, корпоративних прав на 50 і більше відсотків утворювалася за рахунок нерухомого майна, що розташовано в Україні та належить такій юридичній особі - резиденту України або використовується такою юридичною особою - резидентом України на підставі договору довгострокової оренди, фінансового лізингу чи аналогічного договору.
Вартість акцій, часток, корпоративних або інших аналогічних прав (для цілей абзацу другого підпункту "и" та підпункту "і" цього підпункту) та нерухомого майна (для цілей абзацу третього підпункту "и" та підпункту "і" цього підпункту) визначається на підставі балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку як найвища сума у будь-який момент часу впродовж 365 днів, що передують продажу або іншому відчуженню, та підлягає порівнянню з вартістю іншого майна (активів) згідно з балансовою (залишковою) вартістю за даними бухгалтерського обліку такої юридичної особи;
На підставі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідо до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
На  підставі п.п.164.2.14 ст.164 ПК України дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім:
сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом;
відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання;
пені, що сплачується на користь платника податку за рахунок бюджету (цільового страхового фонду) внаслідок несвоєчасного повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або інших сум бюджетного відшкодування;
суми втрат, заподіяних платнику податку актами, визнаними неконституційними, або незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що відшкодовуються державою в порядку, встановленому законом.
виплати з державного бюджету, пов`язані з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, у тому числі Європейського суду з прав людини, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України.
Дія цього підпункту не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування;
Відповідач  ставить до вини позивачу  не сплату платежу з  податку на доходи фізичних осіб з окремих видів доходів, відмінних  від здійснення господарської (незалежної професійної ) діяльності за період, що перевірявся на суму 91391,00, в тому числі по звітних (податкових) періодах:  2015 рік – 91391,00 грн; та   неподання  декларації про майновий стан і доходи за                 2015 рік.
Підставою для цього стало  інформація ПАТ «Радикал банк»  про  дохід отриманий позивачем від ПАТ «Атрамат» у сумі 460 000,00 грн за платіжним дорученням від 24.06.2016 №87 у вигляді штрафу за порушення умов договору застави рухомого майна від 28.07.2014.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  податковим органом не були досліджені на час перевірки інші  документи, ні дана їх оцінка або будь-які докази в підтвердження свого судження про отримання  позивачем додаткового блага.
За обставинами справи,  28.07.2014  між громадянином України ОСОБА_2 (у якості позичальника) та громадянином України  позивач  укладений письмовий договір позики, за яким позичальник одержав готівкою грошову суму у розмірі 670.000,00 доларів Сполучених Штатів Америки.
28.07.2014  за договором без номеру ПАТ «Автрамат» виступив поручителем за виконання зобов`язань позичальника.
28.07.2014  за договором без номеру ПАТ «Автрамат» у якості заставодавця майнового поручителя передав у заставу громадянина України  позивач  рухомого майна на загальну суму 5.025.454,85грн  облікової вартості (3 529 161,42грн  залишкової вартості станом на 01.07.2014).
Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 01.12.2014 по справі №643/11995/14-ц з ПАТ «Автрамат» та   ОСОБА_2  на користь  позивача  стягнута заборгованість за договором позики від 28.07.2014 у розмірі 631.000,00 доларів Сполучених Штатів Америки), що в еквіваленті на національну валюту України склало 9 445 608,74грн; з ПАТ «Автрамат» стягнуто 602.545,00грн  штрафу за порушення умов застави рухомого майна від 28.07.2014; звернуто стягнення на майно ПАТ «Автрамат» за договором застави рухомого майна від 28.07.2014.
За змістом судового рішення  у справі № 643/11995/ 14-ц  загальна сума боргу ПАТ «Автрамат» і  позивачем  за цим рішенням суду склала  - 10 048 153,74грн.
15.04.2015  позивачем, була складена розписка про одержання від ОСОБА_2 200.000,00 доларів Сполучених Штатів Америки у рахунок погашення боргу.
Крім цього, позивач   були складені розписки про одержання від ОСОБА_2 19.09.2014  на суму 20.000,00 доларів США, 21.10.2014  на суму 2 000,00 доларів США, 28.10.2014  на суму                  1 000,00 доларів США, 04.11.2014  на 2 000,00 доларів США.
При цьому,  під час розгляду справи  №643/11995/14-ц,  обставини  складання даних розписок не були досліджені судом.
15.04.2015    позивачем  складено повідомлення про відступлення права вимоги                             5 423 886,74грн  за договором позики від 28.07.2014  на користь ТОВ «Зміївський машинобудівельний завод».
15.04.2015  між ПАТ «Автрамат» та ТОВ «Зміївський машинобудівельний завод» було укладено односторонній правочин на залік зустрічних однорідних грошових вимог на суму               5 423 886,74грн.
За цим, залишок боргу за рішенням Московського районного суду міста Харкова від 01.12.2014 по справі №643/11995/14-ц (без урахування повернутої 15.04.2015 готівки у сумі 200.000,00 доларів США) склав -  4 624 267,00грн.
22.06.2015  позивачем , було складено письмову вимогу, згідно з якою заборгованість ПАТ «Автрамат» за рішенням Московського районного суду міста Харкова від 01.12.2014  по справі №643/11995/14-ц складає 4 624 267,00грн.
Листом від 23.06.2015  ПАТ «Автрамат» в особі Голови ліквідаційної комісії було визнано цю вимогу у повному обсязі.
24.06.2015  здійснений  платіж ПАТ «Автрамат» на користь  позивача 1 460000,00грн, з зазначенням  призначенням платежу -  на виконання рішення Московського районного суду міста Харкова від 01.12.2014 по справі №643/11995/14-ц.
31.08.2015  ПАТ «Автрамат» сповістив заявника про те, що заборгованість ПАТ за рішенням Московського районного суду міста Харкова від 01.12.2014  по справі №643/11995/14-ц складає 4 164 267,00грн  (4 624 267,00грн.-460 000,00грн.).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  податковим органом не були досліджені на час перевірки інші  документи, ні дана їх оцінка або будь-які докази в підтвердження свого судження про отримання  позивачем додаткового блага.
Судовими рішеннями  у справі №820/1095/18  скасовані податкові повідомлення –рішення  від 09.06.2017 №0000031314; №0000011314; №0000021314 про стягнення з ОСОБА_3 податкових зобов`язань у вигляді  податку з доходів фізичних осіб, військового збору,  штрафні санкції за неподання декларації за підсумками   стягнення за судовим рішенням  Московського районного суду міста Харкова від 01.12.2014р по справі №643/11995/14-ц з ПАТ «Автрамат» та   ОСОБА_2  на користь  позивача  стягнення  заборгованість за договором позики від 28.07.2014р у розмірі 631.000,00 доларів Сполучених Штатів Америки), що в еквіваленті на національну валюту України склало 9.445.608,74грн ; з ПАТ «Автрамат» стягнуто 602.545,00грн штрафу за порушення умов застави рухомого майна від 28.07.2014р; звернення стягнення на майно ПАТ «Автрамат» за договором застави рухомого майна від 28.07.2014р.
В своїй апеляційній скарзі  відповідач не спростовує наведені обставини, лише повторює позицію викладені у акті перевірки та відзиві на позовну заяву.
За цим, колегія суддів дійшла до висновку про те, що  суд першої інстанції правильно встановив обставини справи,  ухвалив судове  рішення  з додержанням  норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – задоволенню.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2020 по справі                         № 520/679/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.О. Донець	
Судді	   	О.М. Мінаєва    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено  18.09.2020 року