УХВАЛА

27 липня 2020 року  
Київ
справа №826/8185/16
адміністративне провадження №Зв/9901/103/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Берназюка Я.О., Мороз Л.Л.,

перевіривши заяву ОСОБА_1  про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, постанови Верховного Суду від 07 липня 2020 року за виключними обставинами 
у справі № 826/8185/16 
за позовом ОСОБА_1 
до Кабінету Міністрів України 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Міністерство соціальної політики України, Виконавчий комітет Роменської міської ради Сумської області 
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,-       
ВСТАНОВИВ:
У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:
- визнати бездіяльність КМУ внаслідок невиконання ним своїх повноважень, передбачених статтею 116 та частинами 3, 4 статті 143 Конституції України, що стало причиною порушення прав позивача та членів його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на житло, які гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 47 Конституції України - протиправною;
- на підставі статті 116 та частини 3 статті 143 Конституції України зобов`язати КМУ негайно після набрання чинності судовим рішенням забезпечити виконання прав позивача та членів його сім`ї на житло, які гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 47 Конституції України;
- на підставі статті 56 Конституції України, стягнути з відповідача або Державного бюджету України на користь позивача та вищевказаних членів його сім`ї в якості відшкодування майнової та немайнової шкоди, завданої тривалим порушенням прав на житло, грошову компенсацію в сумі 750 000 грн. та будь-який податок, який може бути стягнутий із даної суми.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, у задоволені позову відмовлено. 
Постановою Верховного Суду від 07 липня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року скасовано і закрито провадження по справі. Роз`яснено позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до суду цивільної юрисдикції та що він має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
20 липня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, постанови Верховного Суду від 07 липня 2020 року за виключними обставинами, в якій він просить:
- скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року в справі № 826/8185/16 та рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року в справі №826/8185/16;
- скасувати рішення Касаційного адміністративного суду від 07.07.2020 року в частині закриття провадження в справі №826/8185/16;
- визнати бездіяльність КМУ внаслідок невиконання ним своїх повноважень, передбачених статтею 116 та частинами 3, 4 статті 143 Конституції України, що стало причиною порушення прав позивача та членів його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на житло, які гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 47 Конституції України - протиправною;
- на підставі статті 116 та частини 3 статті 143 Конституції України зобов`язати КМУ негайно після набрання чинності судовим рішенням забезпечити виконання прав позивача та членів його сім`ї на житло, які гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 47 Конституції України;
- на підставі статті 56 Конституції України стягнути з відповідача або Державного бюджету України на користь позивача та вищевказаних членів його сім`ї в якості відшкодування майнової та немайнової шкоди, завданої тривалим порушенням прав на житло, грошову компенсацію в сумі 961 266 грн. 39 коп. та будь-який податок, який може бути стягнутий із даної суми;
- звільнити від сплати судових витрат на підставі частини 2 статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року;
- в разі необхідності витребувати рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Бурмич та інші проти України» (заяви №№46852/13 та інші) від                     12 жовтня 2017 року.
Як на підстави звернення з вказаною заявою ОСОБА_1 посилається на п. 1 (рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі №1-247/2018 (3393/18) та п. 3 (рішення Європейського Суду з прав людини в справі  «Бурмич та інші проти України від 12 жовтня 2017 року в частині вирішення його заяви №49511/12) частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Розглянувши вказану заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Згідно з пунктом 3 частини п`ятої статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
Як вбачається із заяви позивача про перегляд судових рішень за виключними обставинами заявник, зокрема, посилався, як на підставу для такого перегляду судових рішень, на п. 1 частини 5 статті 361 КАС України.
Так, за правилами ч. 1 ст. 365 КАС України, якою встановлено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення (ч. 2 ст. 365 КАС України).
Тобто, умовами для перегляду за виключними обставинами судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій є зміна або скасування рішення суду попередньої інстанції, з ухваленням нового судового рішення за результатами розгляду справи по суті.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року у справі №819/1430/16.
При цьому, зі змісту постанови Верховного Суду від 07 липня 2020 року вбачається, що Верховний Суд не змінював судові рішення та не ухвалював нове. Розгляд справи по суті не здійснювався, оскільки Суд дійшов висновку про те, що розгляд цієї справи віднесено до суду цивільної юрисдикції. Тобто Верховний Суд в даному випадку не є судом, установленим законом, для розгляду вищевказаної заяви позивача.
Крім того, заявник посилався, як на підставу для перегляду судових рішень за виключними обставинами, на п. 3 частини 5 статті 361 КАС України.
Так, відповідно до ч.3 ст. 365 КАС України заява про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до Верховного Суду і розглядається у складі Великої Палати Верховного Суду.
Таким чином, подавши до Верховного Суду заяву про перегляд судових рішень у справі № 826/8185/16 за виключними обставинами на підставі пунктів 1, 3 частини 5 статті 361 цього КАС України заявником порушено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, встановлений статтею 365 КАС України, оскільки Верховний Суд не є судом, установленим законом, для розгляду такої заяви позивача.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 248, 361, 363-366 КАС України,
УХВАЛИВ:
Повернути ОСОБА_1 заяву про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, постанови Верховного Суду від 07 липня 2020 року за виключними обставинами у справі №826/8185/16 та додані до неї матеріали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                     С.Г. Стеценко

Судді:                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                            Я.О. Берназюк 

                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                               Л.Л. Мороз