Номер провадження: 22-ц/813/7217/20 
Номер справи місцевого суду: 2-3281/11
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Гірняк Л.А.,
Цюри Т.В.,
               
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Ореза Валентина Павловича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2020 року про відмову у виправленні описки у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Будинкоуправління №1 10 відділення морської інженерної служби Військово-морських сил Міністерства оборони України про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, заподіяних в результаті затоплення квартири,

                                        встановив:
       
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Домоуправління №1 10-го відділення Морської інженерної служби Військово-морських сил Міністерства оборони України про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, заподіяних в результаті затоплення квартири.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року заяву представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Домоуправління №1 10-го відділення Морської інженерної служби Військово-морських сил Міністерства оборони України про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, заподіяних в результаті затоплення квартири задоволено частково, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2003 року, а саме скасовано арешт на майно, що належить ОСОБА_1 – на квартиру АДРЕСА_1 , та на майно, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 .
Разом з тим, 24.03.2020 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 про виправлення описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі, в якій зазначено, що у вказаній ухвалі допущено описку, в частині зазначення адреси майна, відносно котрого скасовуються заходи забезпечення позову, а саме замість вірного «проспект Гагаріна» помилково вказано «вулиця Гагаріна».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 про виправлення описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Орез В.П. ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2020 року, та постановлення нової, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 30.09.2020 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У зв`язку з цим, судове засідання не проводиться.
Частиною 2 ст. 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з цим, датою ухвалення цього рішення є 30.09.2020 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.07.2020 року, з направленням учасникам справи копії цієї ухвали, копії апеляційної скарги та надання строків відповідачам для надання свого відзиву на апеляційну скаргу (т.3, а.с. 11-13). Проте, учасники справи так і не отримували копії вказаних документів, що не давало суду апеляційної інстанції права розглянути справу в апеляційному порядку у встановлений законом строк.
Також слід зазначити, що зворотні повідомлення про повторне направлення на адресу учасників справи вищевказаної копії ухвали суду повернулась на адресу суду у вересні(т.3, а.с. 28-31).
Більш того, 08.09.2020 року до суду надійшла заява від представника  ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , в якій останній просить вважати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 такими, що повідомлені про розгляд справи (т.3, а.с. 24-27).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у виправленні описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі, районний суд виходив із того, що суд вірно зазначив адресу житлової квартири відносно котрої скасовуються заходи забезпечення позову, а саме «вулиця Гагаріна», оскільки, вживаючи заходи забезпечення позову, в ухвалі від 15 липня 2003 року, суд наклав арешт саме на квартиру   АДРЕСА_1 .

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до частин першої, другої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Згідно пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Верховний Суд, в постанові від 14 січня 2019 року по справі № 369/8367/16-ц (провадження № 61-10808св18) виходив з того, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття. Верховний Суд зауважив, що суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.
Крім того, виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі № 6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з заявою про накладення арешту ОСОБА_2 просила накласти арешт саме на квартиру      АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 15).
У зв`язку із заявою ОСОБА_2 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2003 року було накладено арешт на квартиру      АДРЕСА_1 , що належить відповідачці ОСОБА_1 (т.1, а.с. 18).
Таким чином, при розгляді заяви представника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову по справі, судом скасовано арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , а саме з квартири      АДРЕСА_1 , вжитих відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2003 року.

При таких обставинах, колегія суддів вважає що судом першої інстанції підставно відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2019 року, оскільки суд наклав арешт саме на квартиру   АДРЕСА_1 ,у зв`язку з чим скасовано арешт саме з квартири      АДРЕСА_1 .
Та обставина, що арешт фактично був накладений на квартиру   АДРЕСА_1 , не свідчить про допущену судом помилку при скасуванні арешті, так як накладаючи арешт на квартиру   АДРЕСА_1 , не було враховано, що арешт був накладений саме на квартиру   АДРЕСА_1 .
Більше того, колегія суддів зазначає, що в м. Одесі в наявності є як АДРЕСА_2 , що додатково свідчить про відсутність описки суду в ухвалі про скасування арешту на квартиру   АДРЕСА_1 (т.3, а.с. 33).
Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Крім того, у відповідності до п. 19 ч. 1 ст. 353 та п.2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про відмову у виправленні опискиу справі касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, п.1 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Ореза Валентина Павловича залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2020 року про відмову у виправленні описки у справі залишити без змін.
       
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:                С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк 

Т.В. Цюра