Постанова                                           
Іменем України                                  
 
10 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 1708/1166/12
провадження № 61-2829св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., 
 
учасники справи:
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»,
заінтересована особа - Здолбунівській районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
стягувач (первинний) - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2019 року у складі головуючого судді 
Шуляка А. С. та постанову Рівненського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп») звернулося           до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Заява мотивована тим, що 26 червня 2012 року Здолбунівський районний суд Рівненської області видав виконавчий лист № 1708/1166/12 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») заборгованості за кредитним договором від 26 квітня 2007 року     № 014/53-05/59791 у розмірі 16 472,75 дол. США, що еквівалентно 131 534,92 грн,  та 1 313,34 грн в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.
 
12 грудня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний індустріальний банк» (далі -                 ПАТ «Комерційний індустріальний банк») укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передало,            а ПАТ «Комерційний індустріальний банк» прийняло всі права вимоги                    до боржників за кредитними договорами, у тому числі й до ОСОБА_1 ,        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 квітня 2007 року    № 014/53-05/59791.
 
У той же день ПАТ «Комерційний індустріальний банк» за договором відступлення права вимоги передало ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» всі права вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числій до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  за цим договором.
 
З урахуванням викладеного ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» як новий кредитор набуло статусу стягувача у виконавчому провадженні, у зв`язку з чим просило задовольнити заяву та замінити стягувача у виконавчого провадження.
 
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 
2019 року заяву задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»          на його правонаступника - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 1708/1166/12, виданого 26 червня 2012 року на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року у справі № 1708/1166/12             за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором 
від 26 квітня 2007 року № 014/53-05/59791 в розмірі 16 472,75 дол. США,              що еквівалентно 131 534,92 грн, та 1 313, 34 грн в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що внаслідок укладення договорів відступлення права вимоги відбулася заміна кредитора, й ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» набуло статусу нового кредитора та, відповідно, стягувача з примусового виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області 
від 30 травня 2012 року у справі № 1708/1166/12 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 квітня 2007 року                              № 014/53-05/59791 у розмірі 16 472,75 дол. США, що еквівалентно 131 534,92 грн, та 1 313, 34 грн в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 30 січня 2020 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2019 року залишено без змін.
 
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи                  та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази, унаслідок чого обґрунтовано задовольнив заявуТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», оскільки відступлення права вимоги є безумовною підставою для заміни стягувача             у виконавчому провадженні.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її узагальнені аргументи
 
06 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу,       у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права                  та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2019 року       та постанову Рівненського апеляційного суду від 30 січня 2020 рокускасувати      й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій         не дослідили зібраних у справі доказів, зокрема не надали належної оцінки тому, що у справі немає належних доказів повідомлення боржників про укладення договорів щодо відступлення права вимоги за кредитним договором та доказів переходу саме до ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» права вимоги за вказаними зобов`язаннями. Суди також не врахували, що постановою державного виконавця від 23 лютого 2017 року виконавчий лист повернено стягувачу, отже, виконавчого провадження у цій справі на цей час немає, а боржник                       не проінформований про вступ нового кредитора (стягувача), що виключає можливість заміни сторони виконавчого провадження. Крім того, заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження поза встановленим законом строком для пред`явлення виконавчого листа                   до виконання.
 
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
 
У поданому 14 квітня 2020 року відзиві ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість, оскільки новий кредитор у визначеному законом порядку і строк звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 1708/1166/12 та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2020 року справу призначено                    до судового розгляду.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (надалі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року            № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення якого установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких     не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку,        що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 . Верховний Суд здійснює за правилами ЦПК України в редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Відповідно до частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права            чи порушення норм процесуального права.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість                   за кредитним договором від 26 квітня 2007 року № 014/53-05/59791 в розмірі 16 472,75 дол. США, що еквівалентно 131 534,92 грн, та 1 313, 34 грн в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.
 
На виконання вказаного рішення Здолбунівський районний суд Рівненської області 26 червня 2012 року видав виконавчий лист.
 
Постановою державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції         у Рівненській області Владімірової А. О. від 23 лютого 2017 року цей виконавчий лист повернено стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» й зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 23 лютого 2020 року.
 
12 грудня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПАТ «Комерційний індустріальний банк» укладено договір відступлення права вимоги, відповідно     до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передало, а ПАТ «Комерційний індустріальний банк» прийняло всі права вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3               за кредитним договором від 26 квітня 2007 року № 014/53-05/59791.
 
У той же день ПАТ «Комерційний індустріальний банк» за договором відступлення права вимоги передало ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» всі права вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за цим кредитним договором.
 
Унаслідок укладення вказаних договорів відступлення права вимоги відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» набуло статусу нового кредитора (стягувача) з примусового виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року, ухваленого у справі № 1708/1166/12 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 квітня 2007 року № 014/53-05/59791.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї            із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону                                     її правонаступником.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони,         а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою 
про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені            до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
 
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі              і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.
 
З урахуванням викладеного суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження, а саме стягувача           ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 1708/1166/12, виданого 26 червня 2012 року на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 травня 2012 року        у справі № 1708/1166/12 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»                      до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості          за кредитним договором.
 
Аргументи касаційної скарги щодо неповідомлення боржника про укладення договорів відступлення права вимоги та неповідомлення боржників про заміну кредитора не знайшли свого підтвердження та не свідчать про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора      у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
 
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що заявник пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на увагу не заслуговують, оскільки в постанові державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу від 23 лютого 2017 року зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 23 лютого 2020 року,            а із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» звернулося у грудні 2018 року. 
 
Сам факт пропущення заявником строку пред`явлення виконавчого листа             до виконання не є підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі, оскільки процесуальним законодавством передбачений порядок його поновлення.
 
Інші доводи ОСОБА_1 , наведені у касаційній скарзі, ґрунтуються                         на неправильному тлумаченні норм матеріального та процесуального права           і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що відповідно до статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. 
 
Крім того, такі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції    з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, 
яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій - без змін.
 
Щодо розподілу судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українисуд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 лютого 
2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 30 січня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий    Судді:	М. Є. Червинська   С. Ю. Бурлаков   А. Ю. Зайцев   Є. В. Коротенко   В. М. Коротун