ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1861/20  Номер провадження 33/814/463/20	 Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП
ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2020 року,-
В С Т А Н О В И В :
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України за, що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2020 року, та постановити нову, якою справу закрити за відсутності у його діях складу правопорушення. 
З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє винесене з допущенням істотних порушень процесуального та матеріального права.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що розгляд справи було здійснено без участі ОСОБА_1 а в матеріалах справи не містяться належні та допустимі докази повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи, що в свою чергу порушує вимоги закону. Протокол про адміністративне правопорушення є недостовірним, й не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону. Оскаржуване рішення суду першої інстанції ґрунтується лише на доказах, які є неналежними, недопустимими з вищевикладених підстав, та викликають обґрунтовані сумніви. 
Відзначив, що транспортним засобом він не керував в стані сп`яніння, а працівниками поліції під час складання протоколу не було роз`яснено його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 КУ, ст. 268 КУпАП, не повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП. 
Як вбачається з телефонограми від 17 вересня 2020 року секретарем судового засідання Пархоменко Ю. І. , було своєчасно повідомлено ОСОБА_1 та його захисника Литовченка Р. В. про судове засідання, призначене на 09 год. 28 вересня 2020 року. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, а тому вважаю за можливе апеляційний розгляд провести за його відсутності.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної - скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме: 
Протоколом про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2020 року серія ДПР18 № 401110, відповідно до якого 14 квітня 2020 року о 20 годині 00 хвилин в м. Полтава по вул. Бірюзова 47-г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo» модель «Lanos» з д. н. з. « НОМЕР_2 », перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в ПОНД у лікаря нарколога, що підтверджується висновком №175 (а. с.- 1).
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 175 від 14 квітня 2020 року, відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а. с.-2).
Відеозаписами долучених до матеріалів справи, працівниками поліції з нагрудних камер патрульних (ВІ: 0015, ВІ:0127)з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував, що 14 квітня 2020 року він керував транспортним засобом а саме: «Daewoo» модель «Lanos» з д. н. з. « НОМЕР_2 », та за його участі відбулася дорожньо-транспортна пригода та ще двох водіїв. Після чого на відео зафіксовано, як ОСОБА_1 26 квітня 2020 року о 07 год 44 хв , було повідомлено, що після проходження освідування на стан сп`яніння від 14 квітня 2020 року, надійшов висновок № 175 відповідно до якого останній перебував в стані наркотичного сп`яніння. Після чого працівниками поліції було складено на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, з яким останній був ознайомлений та було вручено його копію( а. с. - 4 ),.
Копією «Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 175» який було отримано шляхом задоволення клопотання адвоката Литовченка Р. В. та витребувано з Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради». Відповідно до зазначеного вище Акту ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння. Дослідивши біологічне середовище ( сечу, слину, змиви поверхніх губ та рук) , результати лабораторних тестів №882 показали, що в сечі виявлено фенілалкіламіни., що свідчить про перебування гр. ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. 
Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Доводи апелянта, що працівниками патрульної поліції не роз`яснено його права передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП, є безпідставними, оскільки такі твердження захисника правопорушника повністю спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 401110, відповідно до якого йому роз`яснено його права та обов`язки, та міститься його підписи, а також відеозаписом долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що роз`яснюючи ОСОБА_1 його права, він повідомив, що йому все відомо, оскільки він має адвоката. 
Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення у його відсутності, не є слушним, оскільки право розгляду справи надано суду в разі неявки особи без поважної на то причини, крім цього йому було надано таке право в апеляційному суді. Полтавським апеляційним судом повторно було досліджено всі докази, за клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Литовченка Р. В. було витребувано Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 175 та надано йому оцінку в судовому засіданні. Сам же апелянт не виявив бажання надавати в суді будь які свої пояснення.
Твердження апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення є недостовірним, й не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, є безпідставним, та повністю спростовано матеріалами справи. Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи, щодо закриття провадження є неспроможними, щоб скасувати фактично вірне рішення суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП.-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Полтави від 13 травня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                   В.В. Маліченко