ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020                                                                                   Справа №  904/368/20
м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),
суддів: Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В.
секретар судового засідання Пінчук Є.С.
за участю представників:
від позивача: Коренчук Т.О. адвокат, ордер серії КВ №838301 від 18.03.2020
від відповідача: Січінава В.М. представник, протокол загальних зборів учасників №44 від 20.02.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 у справі №904/368/20 (суддя Колісник І.І.; рішення ухвалене о 13:05 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 23.03.2020)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м.Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гір-Інтернешнл", м.Дніпро
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гір-Інтернешнл" про зобов`язання надати позивачу документи:
- рахунок-фактуру - 1 примірник (оригінал);
- сертифікат якості виробника/паспорт на товар - 1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою відповідача);
- видаткову накладну - 1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту;
- податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством з електронним підписом уповноваженої особи та з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних, у порядку, передбаченому п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України;
- рахунок на оплату послуг з транспортування товару залізничним транспортом з копіями відповідних підтверджуючих документів, пред`явлених перевізником (експедитором) відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором №924/2018 від 23.05.2018 в частині надання позивачу документів відповідно до пунктів 2.3, 4.6 зазначеного договору. Відсутність відповідних документів свідчить про той факт, що поставка товару не відбулася.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 у справі №904/368/20 у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гір-Інтернешнл" про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.
Означене рішення вмотивовано відсутністю доказів щодо конкретної поставки товару, доказів прийняття товару. Відмовляючи в позові суд вказав, що посилання позивача про порушення відповідачем його права на отримання документів у зв`язку з цим, носить абстрактний характер, а тому обраний спосіб захисту не є ефективним.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач (ПрАТ "ДМЗ") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 у справі №904/368/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПрАТ "ДМЗ" задовольнити в повному обсязі.
Посилаючись на п. 13.5. договору поставки №924/2018 від 23.05.2018, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, позивач стверджує, що укладені до договору сторонами Специфікації і перелічені в апеляційній скарзі видаткові накладні не відповідають вимогам щодо оформлення первинних документів.
Так, Специфікації підписані від імені ТОВ "Гір-Інтернешнл" генеральним директором Поляковим О.В., що діє на підставі Статуту. Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього кварталу, приймаються виключно загальними зборами учасників. Позивач вказує, що станом на момент укладання договору вартість чистих активів відповідача за 2017 складала 9265000,00 грн., а за 2018 -1579000,00 грн. Відповідно до Специфікацій договору загальна вартість поставленого товару склала 175843007,22 грн. Тобто, загальна вартість договору перевищила чисту вартість активів відповідача, а згоду на вчинення такого правочину відповідачеві мали надати загальні збори учасників ТОВ "Гір-Інтернешнл".
Загальними зборами ТОВ "Гір-Інтернешнл" були прийняті рішення від 18.06.2018 і від 03.12.2018, якими надано згоду на укладання правочинів з ПрАТ "ДМЗ" на суму договору 50000000,00 грн. і 200000000,00 грн., які ПрАТ "ДМЗ" не надавались, а тому останній не має 100% впевненості у наявності даних документів.
За твердженням позивача спірні видаткові накладні не містять ПІБ, посади, посилання на реквізити довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, що є порушенням вимог пунктів 2.6., 12.2, 13.4 договору, пунктів 2.1.,2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку і унеможливлює встановлення особи, що отримала ТМЦ. 
В апеляційній скарзі позивач виявив бажання приймати участь в розгляді судом апеляційної інстанції апеляційної скарги.
Відповідач (ТОВ "Гір-Інтернешнл") у відзиві на апеляційну скаргу вважає, викладені в ній доводи безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підтверджені жодними доказами.
Враховуючи відсутність конкретних і зрозумілих вимог скаржника про зобов`язання відповідача надати конкретні документи щодо конкретної партії поставки товару, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги носять абстрактний характер, а обраний спосіб захисту не є ефективним ні в сенсі відновлення такого права, ні в сенсі примусового виконання рішення суду.
Апелянт не приводить законних підстав для скасування оскаржуваного рішення, зокрема, не вказує на те, які обставини, що стосуються предмету спору, не досліджені судом, чому саме не надано оцінку при розгляді справи, які норми матеріального чи процесуального права порушені чи неправильно застосовані.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

23.05.2018 між Приватним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" (Покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Гір-Інтернешнл" (Постачальник) 23.05.2018 укладено договір №924/2018 з протоколом розбіжностей до договору і протоколом їх узгодження від 07.06.2018 (а.с.6-16). За умовами договору Постачальник зобов`язався передати Покупцю продукцію (товар), а Покупець зобов`язався прийняти у власність і оплатити товар на передбачених цим договором умовах.
Відповідно до пункту 1.2. договору номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору. При зазначенні переліку, асортименту в специфікаціях (додатках) обов`язково зазначається код УКТ ЗЕД товару з дотриманням наступних вимог: при придбанні товарів, вироблених в Україні (крім підакцизних), указується не менш як 4 перших символів коду УКТ ЗЕД; при придбанні товарів, імпортованих в Україну та підакцизних, указується 10 символів коду УКТ ЗЕД.
Пунктом 2.1. договору встановлено, що поставка товару здійснюється партіями. Партія товару - товар, оформлений одним товарно-транспортним документом.
Базисні умови, строки поставки товару, а також відвантажувальні реквізити, узгоджуються сторонами в Специфікаціях (Додатках) до цього договору.
Згідно пункту 2.3. договору на кожну поставлену партію товару Постачальник повинен надати Покупцю наступні документи:
- рахунок-фактуру - 1 примірник (оригінал);
- сертифікат якості виробника/паспорт на товар - 1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника);
- видаткову накладну - 1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту;
- податкову накладну - складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, з електронним підписом уповноваженої особи та з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних, в порядку передбаченому пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України;
- інші документи, перераховані в Специфікації (Додатку).
Зазначені документи (окрім податкової накладної) при поставці товару автотранспортом надаються постачальником одночасно з товаром, а при поставці залізничним транспортом - не пізніше ніж через 2 робочих дні з дати прибуття товару до покупця.
За пунктом 2.4. договору дата поставки товару та дата переходу права власності на товар визначається згідно з умовами поставки, які зазначені в Специфікаціях (Додатках) до договору.
Пунктами 3.1.-3.3. договору погоджено, що ціна товару встановлюється та узгоджується сторонами відповідно до пункту 1.2 цього договору. Загальна вартість договору визначається вартістю всіх Специфікацій (Додатків), підписаних за цим договором, які є невід`ємною частиною договору. Ціна на товар, що поставляється за цим договором, фіксується на момент підписання специфікацій (додатків) до договору і не підлягають зміні в односторонньому порядку протягом строку дії специфікацій (додатків). Зміна ціни допускається тільки за наявності письмової угоди сторін, умову про яку сторони зазначають у додаткових угодах до договору. Сторони прийняли, що всі ціни в специфікаціях (додатках) до цього договору є звичайними, справедливими, ринковими .
Відповідно до пункту 4.1 договору оплата вартості партії товару здійснюється в гривнях на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати, узгоджених сторонами у відповідній специфікації (додатках) до цього договору. У цьому випадку умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими Специфікаціями (Додатками).
Пунктом 4.2. договору встановлено, що підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок.
У разі відвантаження товару на умовах FCA (Інкотермс 2010) залізничним транспортом, крім оплати поставленого товару та з/д тарифу, Покупець компенсує Постачальнику в повному обсязі вартість послуг перевізника (експедитора) з організації перевезення товару власним (орендованим) рухомим складом. Вартість послуг за поточний місяць виставляється окремими рахунком не пізніше 10-го числа місяця, наступного за поточним, який в свою чергу підтверджується відповідними копіями документів, пред`явлених перевізником (експедитором) Постачальника (вантажовідправнику) до оплати (пункт 4.6. договору). 
Пунктом 13.4. договору сторони погодили, що цей договір та додатки до нього повинні бути скріплені печатками підприємств і підписані особисто уповноваженими посадовими особами або особами, що уповноважені довіреністю, яка оформлюється у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до пункту 13.5. договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Моментом підписання договору є дата, зазначена у верхньому правому куті на першій сторінці цього договору.
До договору сторонами були укладені Додаткові угоди №1 від 31.05.2018, №2 і №3 від 06.03.2019.
На поставку товару за договором сторонами були підписані і скріплені печатками підприємств наступні Специфікації: від 01.10.2018 (Додаток №4), від 10.10.2018 (Додаток №5), від 26.10.2018 (Додаток №6), від 14.11.2018 (Додаток №7), від 23.11.2018 (Додаток №8), від 10.01.2019 (Додаток №9), від 11.01.2019 (Додаток №10), від 18.01.2019 (Додаток №11), від 22.01.2019 (Додаток №12),від 23.01.2019 (Додаток №13), від 25.02.2019 (Додаток №14), від 28.03.2019 (Додаток №15), від 08.04.2019 (Додаток №16), від 22.04.2019 (Додаток №17), від 24.05.2019 (Додаток №18), від 01.07.2019 (Додаток №19), від 18.07.2019 (Додаток №20), від 22.07.2019 (Додаток №21).
У вказаних Специфікаціях сторони погодили, зокрема, найменування, (ДСТУ, ТУ та ін.), кількість, ціну, загальну вартість товару, умови, строки його поставки, оплати тощо (а.с.20-39).

Звертаючись до господарського суду з позовною заявою позивач (покупець) вказав, що постачальник здійснив за договором поставку товару, оформлення прийняття якого не відбулося, оскільки останній в порушення пункту 2.3., 4.6. договору не надав перелічених у пункті документів. Також позивач зазначає, що поставка є такою, що не відбулася, оскільки між сторонами не оформлено відповідних видаткових накладних дата підписання яких є датою поставки товару.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Обов`язковість договору до виконання сторонами встановлена статтею 629 Цивільного кодексу України.
Згідно статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами частини шостої статті 265 Господарського кодексу України та частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 666 Цивільного кодексу України  якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.
Правові наслідки невиконання продавцем обов`язку передати документи, що стосуються товару передбачені сторонами у пункті 4.3. договору: "У випадку, коли документи, зазначені в пункті 2.3 цього договору, не надані постачальником у встановлений у пункті 2.3 договору строк або оформлені постачальником неналежним чином (з порушенням чинного законодавства), про що покупець направляє постачальнику відповідне повідомлення про порушення умов пункту 2.3 договору, покупець має право затримати оплату товару до надання постачальником повного комплекту оформленої документації. При цьому термін оплати, вказаний у пункті 4.1 договору, збільшується на період надання документів, зазначених у пункті 2.3 договору, оформлених належним чином. Також у даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовується, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем".
Матеріали справи не містять ні звернення позивача до відповідача із встановленим строку для передання спірних документів, ні повідомлення про порушення умов пункту 2.3 договору. Покупець також не відмовлявся від договору.
Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням стороною прийнятих на себе зобов`язань за договором надати документи, передбачені пунктами 2.3., 4.6. договору. Оскільки за умовами договору поставка товару здійснюється окремими партіями, умови якої визначені в окремих Специфікаціях, з`ясуванню підлягає стосовно поставки, якої саме партії (партій) товару виник спір.
Враховуючи велику кількість Специфікацій, судом першої інстанції правильно встановлено, що в порушення частини 3 статті 13, статей 74, 76 Господарського процесуального кодексу України позивачем не наведено відомостей щодо конкретної  партії поставки товару, до якої відповідачем  не надано документів, визначених у пунктах 2.3., 4.6. договору.
В подальшому у відповіді на відзив і в апеляційній скарзі позивач зазначає, що видаткові накладні не відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і умовам пункту 13.4. договору.
У відповіді на відзив позивач вказує, що до матеріалів справи долучені видаткові накладні і акти надання послуг, з яких вбачається, що від покупця вказані документи підписані невідомими особами (відсутнє ПІБ) з невідомим обсягом повноважень (відсутнє зазначення повноважень). Натомість, вказане про надання таких доказів не відповідає дійсності, оскільки матеріали справи не містять відповідних документів.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем засобами електронного зв`язку 17.03.2020 була подана заява про уточнення позовних вимог, якою позивач просив зобов`язати ТОВ "Гір- Інтернешнл " виконати в натурі зобов`язання, передбачені пунктами 2.3 та 4.6 договору №924/2018 від 23.05.2018, а саме надати ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" належним чином оформлені документи на кожну поставку товару, здійснену протягом 2019 року за договором №924/2018 від 23.05.2018, які необхідні позивачу для їх прийняття та оплати, а саме (щодо кожної поставки окремо):
- рахунок-фактуру - 1 примірник (оригінал);
- сертифікат якості виробника/паспорт на товар - 1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою відповідача);
- видаткову накладну - 1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту;
- податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством з електронним підписом уповноваженої особи та з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних, в порядку, передбаченому п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України;
- рахунок на оплату послуг з транспортування товару залізничним транспортом з копіями відповідних підтверджуючих документів, пред`явлених перевізником (експедитором) відповідача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про неможливість прийняти вказану заяву до розгляду.
За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 22.05.2019 у справі №920/369/17 господарським процесуальним законодавством, у тому числі і статтею 46 ГПК України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог тощо. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) суд, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: (1) подання іншого (ще одного) позову;(2) збільшення або зменшення розміру позовних вимог; (3) об`єднання позовних вимог; (4) зміну предмета або підстав позову.
Складовими позову є  предмет і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Таким чином, зміна предмета позову це зміна вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову -  зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.
Вказане уточнення розцінене судом першої інстанції як зміна предмета позову, яка відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Зважаючи, що перше судове засідання у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження відбулося 24.02.2020, враховуючи строк подання заяви позивачем, така заява не ґрунтується на вимогах процесуального законодавства.
Крім того, позивачем на підтвердження своїх доводів щодо неналежного оформлення видаткових накладних не були додані такі накладні і до заяви про уточнення позовних вимог.
В апеляційній скарзі позивач наводить перелік видаткових накладних за 2019, які на його думку не відповідають вищенаведеним вимогам до їх оформлення, проте знову ж таки не додає їх до матеріалів справи.
Щодо неналежного оформлення видаткових накладних, які за твердженням позивача не містять ПІБ, посади, реквізитів довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, то відсутність в матеріалах справи видаткових накладних унеможливлює перевірити вказані недоліки.
Відповідно до вимог частин 1-5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Позивач не надав суду апеляційної інстанції доказів неможливості подання видаткових накладних за 2019 рік до суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що при подані позовної заяви позивачем не було вказано відомостей щодо поставки спірної партії товару, не надано видаткових накладних на підтвердження неналежного їх оформлення, а тому місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про обрання позивачем неефективного способу захисту і відсутність доказів на підтвердження порушення права позивача, що підлягає судовому захисту. Наведення ж в апеляційній скарзі видаткових накладних за 2019 рік, які не надані позивачем, також не може бути підтвердженням неналежного виконання відповідачем умов пунктів 2.3., 4.6. договору, оскільки вказані документи не були надані до суду першої інстанції.
Щодо посилання позивача на підписання Специфікацій на поставку товару неуповноваженою особою зі сторони постачальника, колегія суддів вважає, що фактично відповідач заперечує дійсність договору і Додатків до нього, що не є предметом цього позову.
Між тим судом апеляційної інстанції встановлено, що укладений договір №924/2018 від 23.05.2018 з протоколом розбіжностей до договору, протокол узгодження розбіжностей до договору від 07.06.2018, Додаткові угоди до договору і Специфікації на поставку товару за договором, які є невід`ємними частинами договору зі сторони постачальника підписані генеральним директором ТОВ "Гір-Інтернешнл" ПоляковимО.В. , який діяв на підставі Статуту. Доказів того, що генеральний директор відповідача не мав належним чином оформлених повноважень на укладення такого договору позивачем не надано. До того ж, сам позивач в апеляційній скарзі вказує про наявність рішень прийнятих Загальними зборами ТОВ "Гір-Інтернешнл" від 18.06.2018 і від 03.12.2018, якими надано згоду на укладення правочинів з ПРАТ "Дніпровський металургійний завод" на суму договору 50000000,00 грн. і 200000000,00 грн.
Пунктом 13.3. договору сторони зобов`язались на вимогу іншої сторони надати документи, що підтверджують повноваження особи на право підписання цього договору (довіреність та ін.) від імені Постачальника.
Позивачем доказів із відповідним зверненням до відповідача не надано. 
Крім того, про прийняття договору до виконання свідчать і дії позивача, що вбачається з його відповіді  на  лист відповідача №Юр-153/19 від 03.09.2019 про оплату поставленого товару не в повному обсязі. 
У листі №42.0/4194 від 19.09.2019 позивач також визнає за собою наявність заборгованості з оплати поставленого товару за договором у сумі 48247056,43 грн. і пропонує розглянути та погодити  графік реструктуризації боргу. Слід також зазначити, що поставка товару здійснювалась ще у 2018 році, проте позивачем не піднімалось питання підписання документів зі сторони відповідача неуповноваженою особою.
За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 у справі №904/368/20 - залишити без змін.
Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 22.09.2020.

Головуючий суддя                                                                                І.М. Подобєд

Суддя                                                                                                    І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                                    Е.В. Орєшкіна