КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

    Апеляційне провадження                                                                   Доповідач - Кулікова С.В.
   №  22-ц/824/7618/2020

                                                  П О С Т А Н О В А
 
                                 І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                           Справа № 2-1313/12     
 
22 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Кулікової С.В.
суддів                         - Желепи О.В.
                                    - Олійника В.І.
при секретарі             - Осінчук Н.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24 лютого 2020 року, постановлену під головуванням судді Рудюка О.Д., у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
 
                                          в с т а н о в и в :
 
У січні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна звернулася до суду з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просила надати дозвіл на звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером: 3221889001:18:132:0005, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Подання обґрунтовувала тим, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №60119330 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1313/12 від 27.06.2013 року, виданого Вишгородським районним судом Київської області про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості, загальною площею 0,2467 га, кадастровий номер 3221889001:18:132:0005 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 305583, виданий Вишгородським районним відділом земельних ресурсів Київської області 12.12.2005 року на підставі рішення 18 сесії ХХIV скликання Ясногородської сільської ради від 02.08.2005 року № 125, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010534200390, шляхом реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною 110 500 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк».
19 вересня 2019 року приватним виконавцем було направлено запит приватного виконавця до Головного управління Держгеокадастру у Київській області.
Також, 19 вересня 2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника якою було накладено арешт на нерухоме майно:  земельну ділянку, загальною площею 0,2467 га, кадастровий номер 3221889001:18:132:0005 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
02 листопада 2019 року отримано відповідь Головного управління Держгеокадастру у Київській області, згідно якої встановлено, що за даними наявних НКС (Національна кадастрова система) станом на 02.10.2019 рік за ОСОБА_1 реєстрації земельних ділянок в межах Київської області - відсутні.
З огляду на зазначене, враховуючи, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221889001:18:132:0005 в установленому законом порядку не зареєстровано боржником, що унеможливлює виконання рішення, приватний виконавець просив задовольнити подання.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 лютого 2020 року в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, приватний виконавець Лановенко Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій просила, скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24 лютого 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подання.
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що судом не було повно з`ясовано та об`єктивно досліджено надані докази, ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказувала на те що судом не враховано положення ст.. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ч. 10 ст. 79 ЗК України, в яких визначено, що державна реєстрація земельної ділянки являє собою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Тобто державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Разом з цим, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Звертала увагу суду на те, що факт незареєстрованого майна, тобто земельної ділянки підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Інформації Державного земельного кадастру про право власність та речові права, де відсутній запис щодо належності ОСОБА_1 земельної ділянки.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Представник приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. - Петренко Г.С. в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Представник АТ «Універсал Банк» - Таран В.А. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суду не повідомили, тому колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи у їх відсутність.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення подання. 
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №60119330 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1313/12 від 27.06.2013 року, виданого Вишгородським районним судом Київської області про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості, загальною площею 0,2467 га, кадастровий номер 3221889001:18:132:0005 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 305583, виданий Вишгородським районним відділом земельних ресурсів Київської області 12.12.2005 року на підставі рішення 18 сесії ХХIVскликання Ясногородської сільської ради від 02.08.2005 року № 125, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010534200390, шляхом реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною 110 500 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк».
19 вересня 2019 року до приватного виконавця від стягувача надійшла заява про відкриття виконавчого провадження.
19 вересня 2019 року приватним виконавцем, керуючись ст..ст. 24,26,27 Закону України «Пров виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60119330 та надіслано (на зазначену у виконавчому листі адресу боржнику), постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2019 року, рекомендованим листом з повідомленням про вручення за № 0209418543546.
Того ж дня, 19 вересня 2019 року приватним виконавцем було направлено запит приватного виконавця до Головного управління Держгеокадастру у Київській області.
Також, 19 вересня 2019 року приватним виконавцем було направлено виклик приватного виконавця до ОСОБА_1. за зазначеною у виконавчому документі адресою щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату, проте боржник на виклик приватного виконавця не з'явився.
19 вересня 2019 року приватним виконавцем було направлено вимогу виконавця до АТ «Універсал Банк» за адресою: 04114, м. Київ, вул.. Автозаводська, 54/19 сплатити витрати виконавчого провадження на проведення виконавчих дій у розмірі 3500 грн. без урахування оцінки описаного та арештованого в майбутньому нерухомого чи рухомого майна боржника.
19 вересня 2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на нерухоме майно: земельну ділянку, кадастровий номер 3221889001:18:132:0005, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .
02 листопада 2019 року отримано відповідь Головного управління Держгеокадастру у Київській області в якій повідомлено, що за наявною в Головному управлінні інформацією відповідно до даних НКС (Національна кадастрова система) відомості щодо реєстрації земельних ділянок в межах Київської області за гр.. ОСОБА_1 відсутні.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини першої статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною першою статті 48 Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Згідно частини третьої, четвертої статті 50 Закону у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
З матеріалів справи вбачається, земельна ділянка, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості, загальною площею 0,2467 га, кадастровий номер 3221889001:18:132:0005 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 305583, виданий Вишгородським районним відділом земельних ресурсів Київської області 12.12.2005 року на підставі рішення 18 сесії ХХIV скликання Ясногородської сільської ради від 02.08.2005 року № 125, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 010534200390 (а.с. 21).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Інформації Державного земельного кадастру про право власність та речові права, станови на 04.12.2019 року запис щодо належності ОСОБА_1 земельної ділянки на праві власності відсутній.
Відтак, вищезазначене дає підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 має право власності на земельну ділянку, разом із тим, це право боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, що перешкоджає виконанню судового рішення.
Зазначеного вище суд першої інстанції не урахував, не перевірив матеріали справи та доводи приватного виконавця, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення подання.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, про скасування ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 24 лютого 2020 року та задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко О.О., звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером: 3221889001:18:132:0005, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки апеляційну скаргу задоволено, з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва слід стягнути судові витрати понесені за подання апеляційної скарги у розмірі 420,40 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384  ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни задовольнити.
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24 лютого 2020 року  скасувати та постанови нове судове рішення.
Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку задовольнити.
Звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером: 3221889001:18:132:0005, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 420,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.  
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 23 липня 2020 року.

Головуючий:                                            Судді: