Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 року                                                         м. Рівне
Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,
з участю:
секретаря судового засідання: Москалик Т.В., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
захисника – Русін Т.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 червня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 червня 2020 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
З постанови суду слідує, що 16 березня 2020 року о 02 год. 19 хв. в м.Вараш Рівненської області по вул. Інженерній ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530 D», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) та відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі просить постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 червня 2020 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, оскільки працівниками поліції був порушений порядок направлення на огляд в тому числі оформлення відмови від його проходження.
Крім того зазначив, що 16 березня 2020 року о 02 год. 19 хв. в м.Вараш Рівненської області по вул.Інженерна, він не керував, транспортним засобом, який перебуває у його користуванні, на його прохання керував його знайомий.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП та п.п. 1, 12 р.2 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, вправі направити особу, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише у тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що вказана особа перебуває у відповідному стані.
За приписами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з матеріалів справи, 16 березня 2020 року о 02 год. 19 хв. в м.Вараш Рівненської області по вул. ІнженернійОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530 D», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) та відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`ягніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР№092521 від 16 березня 2020 року (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7-8)
Крім того, факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом, який наявний в матеріалах справи (X700000_00000020200316024503_0016.MP4 час - 02:45:44 год.)
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а керував його знайомий, під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не зміг назвати особу яка керувала транспортним засобом та куди зникла після зупинки з чого можливо зробити висновок, що даними показами ОСОБА_1 намагається уникнути відповідальності за інкриміноване йому адміністративне правопорушення.
Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 ПДР, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку повністю підтверджується матеріалами справи.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.
На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.
З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 – залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя:                          О.І.Полюхович