П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/501/20	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Крусяна А.В.,
          Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2020р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Азово-Чорноморського РУ Держприкордонслужби, в якому просив:
- визнати дії регіонального управління Держприкордонслужби протиправними, які полягають у не застосуванні п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 починаючи з 1.03.2018р. по 31.12.2018р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 7.12.2017р. №2246-VIII на 1.01.2018р.;
- зобов`язати вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 починаючи з 1.03.2018р. по 31.12.2018р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704 виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 7.12.2017р. № 2246-VIII на 1.01.2018р. та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
- визнати дії регіонального управління протиправними, які полягають у не застосуванні п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704 при обчисленні ОСОБА_1 починаючи з 1.01.2019р. по 1.08.2019р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018р. № 2629-VІІІ на 1.01.2019р.;
- зобов`язати вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 починаючи з 1.01.2019р. по 1.08.2019р. включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704 виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018р. № 2629-VIII на 1.01.2019р., та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
- зобов`язати регіональне управління Держприкордонслужби сплатити ОСОБА_1 , недоплачені протягом 2018 та 2019 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 7.12.2017р. №2246-VІІІ на 1.01.2018р. та ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018р. №2629-VІІ на 1.01.2019р..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, всупереч п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704, з 1.03.2018р. по 31.12.2018р., а також з 1.01.2019р. по 1.08.2019р. не встановлено ОСОБА_1 посадовий оклад  та оклад за військовим званням, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. 
Посилаючись на вказані обставини просив суд позовні вимоги задовольнити. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020р. у задоволені позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення поданої скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції визнав позовні вимоги необґрунтованими, оскільки зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не є нормами права.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що згідно Довідки проходження військової служби полковника ОСОБА_1 , виданою начальником відділу кадрів Азово-Чорноморського регіонального управління 22.10.2019р., позивач перебував на військовій службі у регіональному управлінні, зокрема, у період з 19.02.2016р. по 23.03.2019р. на посаді старшого офіцеру відділу тилового забезпечення, а з 23.03.2019р. по 1.08.2019р. на посаді старшого офіцеру сектору капітального будівництва.
Наказом начальника Азово-Чорноморського РУ Держприкордонслужби від 29.07.2019р. за №223-О "Про особовий склад" полковника ОСОБА_2 , старшого офіцера сектору капітального будівництва, звільнено у запас за пп."а" (у зв`язку із закінченням стоку контракту) п.2 ч.5 ст.26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", з правом носіння військової форми, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 1.08.2019р. 
10.12.2019р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до регіонального управління, в якій  просив надати інформацію щодо встановлення у 2018 та 2019 роках посадових окладів та окладів за військовим званням, а також повідомити, чи застосовано норму розрахунку відповідно до п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні його розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний коефіцієнт. 
Проте, Азово-Чорноморське РУ Держприкордонслужба своїм листом за №11/Г-96 від 13.12.2019р. повідомила заявника про те, що при обчисленні йому посадового окладу та окладу за військовим званням в 2018 та 2019 роках керувалося п.4 Постанови №704, відповідно до якого розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу  визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2018р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.  
Позивач вважає, що при обчисленні розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням за період з 1.03.2018р. по 1.08.2019р. було протиправно застосовано таку величину, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2018р.", позивач звернувся суд із даним позовом.
Перевіряючи правомірність дій регіонального управління Держприкордонслужби щодо обчислення позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням підстав на які посилається позивач, а також висновків суду першої інстанції та доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ч.3 ст.25 ЗУ "Про Державну прикордонну службу України", військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України  "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.
Положеннями ст.9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу встановлено постановою КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. за №704 (надалі - Постанова №704).
За приписами Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою КМУ від 6.09.2005р. за №870, структурно постанови КМУ складають такі елементи, як назва, вступна і постановляюча частина, додатки (у разі потреби), підпис і реквізити: порядковий реєстраційний номер, місце і дата прийняття. Постановляюча частина постанови містить: нормативні положення; конкретні доручення суб`єктам суспільних відносин у відповідній сфері; умови та порядок дії інших постанов (окремих норм); посилання на додатки (у разі їх наявності);… .
Аналізуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що суб`єкт владних повноважень, який відповідно до приписів ч.2 ст.19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, повинен керуватися саме постановляючей частиною постанов КМУ, а не її додатками.
Як вбачається зі складової елементів структури Постанови №704, пунктом 1 її постановляючої частини затверджені нормативні акти, зокрема тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 1), схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 14).
У пункті 4 постановляючої частини Постанови №704, у якій містяться нормативні положення, наведений порядок визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.
Відповідно до норми п.4 Постанови №704, на час прийняття цієї постанови передбачалося, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру  мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Додатки 1 та 14 до Постанови №704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
Постановою КМУ №103 до п.4 Постанови №704 внесено зміни, якими встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 01.01.2018 року, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводиться виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Проте, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності 1.01.2017, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата (на чому наполягає позивач) не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Згідно з Постановою №704 (в редакції Постанови №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1.01.2018р., а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.
Аналізуючи вищенаведені норми права в контексті спірних правовідносин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог щодо необхідності застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата з посиланням на текст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704, оскільки ці примітки не містять норм права та не узгоджуються з п.3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6.12.2016р. за №1774-VIII.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020р. - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                                     О.В.Яковлєв