Постанова 
Іменем України 
 
23 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 657/1505/17-ц
провадження № 61-37658св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - приватне підприємство «Чаплинське-1»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 07 вересня 2017 року в складі судді Живцової О. А. та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2018 року в складі колегії суддів: Базіль Л. В., Бугрика В. В., Семиженка Г. В., 
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2017 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «Чаплинське-1» (далі - ПП «Чаплинське-1») про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. 
Позовна заява мотивована тим, що вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 4.64 га, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області.
22 січня 2015 року реєстраційною службою Бериславського районного управління юстиції Херсонської області була здійснена державна реєстрація договору оренди землі, який був укладений між позивачем та ПП «Чаплинське-1».
Позивач, зазначаючи про те, що договір оренди землі був укладений та зареєстрований з порушенням норм чинного законодавства, всупереч її волі, просила суд, з підстав передбачених статтею 215 ЦК України, визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ПП «Чаплинське-1» та                                        ОСОБА_1 на земельну ділянку, загальним розміром 4.64 га, який зареєстровано у реєстраційній службі Бериславського РУЮ 22 січня 2015 року за №8460894.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області                                  від 07 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та                    ПП «Чаплинське-1» на земельну ділянку, загальним розміром 4,64 га, який зареєстровано у реєстраційній службі Бериславського РУЮ 22 січня 2015 року за № 8460894.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що реєстрацію спірного договору оренди землі було проведено поза волею позивача - власника земельної ділянки, що є підставою для визнання такого договору недійсним.
Короткий зміст рішення апеляційного суду 
Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2018 року заочне рішення Каланчацького районного суду Херсонської області                                  від 07 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, виходив із того, що для проведення реєстрації договору оренди присутність обох сторін договору та засвідчення їх волевиявлення не є обов`язковими, для цього достатньо подання заяви та документів однієї із сторін договору, наслідком такої реєстрації, у відповідності до статті 125 ЗК України, є виникнення права оренди земельної ділянки, а не набуття дійсності договором. Сама по собі чинність державної реєстрації договору оренди землі не може мати правових наслідків для дійсності або недійсності такого договору.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У червні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Аргументи учасників справ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ані судом першої ані апеляційної інстанції належним чином не перевірені доводи позивач про відсутність у нього волевиявлення на укладення договору оренди землі. Апеляційним судом у порушення норм процесуального права було відхилено клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи для підтвердження доводів позовної заяви щодо непідписання оспорюваного договору. Заявник також указав, що в аналогічних справах апеляційний суд задовольняв клопотання сторони про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У відзиві на касаційну скаргу, поданому 06 вересня 2018 року ПП «Чаплинське-1» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на правильне застосування норм матеріального права апеляційним судом. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 4.64 га, яка передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Новоолександрівської сільської ради Каланчацького району, що підтверджується копією державного акта серії III -XC №006488.
Також встановлено, що у 2015 році між відповідачем ПП «Чаплинське-1» та ОСОБА_1 було підписано договір оренди землі, згідно умов якого відповідачу передається в оренду земельна ділянка строком на десять років.
 
04 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до реєстраційної служби Каланчацького районного управління юстиції з вимогою не реєструвати будь-які договори оренди земельної ділянки, яка перебуває у її власності.
 
22 січня 2015 року, не зважаючи на відсутність волі власника земельної ділянки, зазначений договір оренди землі було зареєстровано ПП «Чаплинське-1» в державній реєстраційній службі Бериславського районного управління юстиції Херсонської області.
 
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Предметом позову у справі, яка переглядається, є визнання недійсним укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки.
 
Як на підставу позову, ОСОБА_1 посилалася на відсутність її волевиявлення на укладення оспореного нею договору. Зазначала, що між нею та відповідачем договір оренди землі взагалі не підписувався.
Розгляд справи судом першої інстанції відбувся в заочному порядку, питання щодо призначення судової почеркознавчої експертизи судом першої інстанції не обговорювалось, позивачу не роз`яснювалось право на заявлення такого клопотання.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що реєстрацію спірного договору оренди землі було проведено поза волею позивача, що свідчить про відсутність вільного волевиявлення власника землі.
 
Скасовуючи заочне рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції вказав, що стороною відповідача не заперечується факту відсутності згоди позивача на реєстрацію спірного договору оренди землі, проте з`ясуванню підлягає те, чи може бути відсутність згоди орендодавця на державну реєстрацію договору оренди землі підставою для визнання цього договору недійсним.
 
Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
 
Відповідно до статті 627 ЦК України та відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
 
Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.
 
Пунктом 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
 
Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
 
Недійсність правочину визначається статтями 203, 215 ЦК України.
 
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України).
 
Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
 
Отже, вказані норми цивільного права свідчать про те, що правочин може бути визнано недійсним, якщо волевиявлення учасника правочину не є вільним, не відповідає його внутрішній волі.
 
Мотивуючи постанову, апеляційний суд указав, що стороною позивача не було подано у встановленому порядку до суду першої інстанції належних та допустимих доказів, які б спростовували факт підписання позивачем спірного договору.
 
Оскільки судом першої інстанції рішення у справі ухвалювалось за відсутності позивача, останнім в суді апеляційної інстанції заявлялось клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, апеляційний суд повинен був обговорити питання щодо поважності причин неподання позивачем такого доказу як висновок експерта.
 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 10 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у суді першої інстанцій).
 
Частиною третьою статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанцій) передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
 
З метою доведення непідписання договору оренди, ОСОБА_1 зверталася до апеляційного суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке судом було відхилено.
 
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
 
Частиною першою статті 84 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом, передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
 
Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.
 
За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.
 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 657/1502/17 (провадження № 61-37655св18). 
 
Проте, судово-почеркознавча експертиза судом апеляційної інстанції не призначалась і не проводилась, отже, судом під час розгляду даної справи, порушено норми процесуального права щодо з`ясування дійсності підпису позивача в оспореному ним договорі оренди, що мають значення для справи, а тому висновки про відмову в задоволенні позовних вимог є передчасними.
 
Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом повністю не встановлено, а тому судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Постанову Апеляційного суду Херсонської області від 11 травня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення суду апеляційної інстанції втрачає законну силу.

Головуючий                                                                    М. Є. Червинська
Судді:                                                                             С. Ю. Бурлаков
                                                                                      А. Ю. Зайцев
                                                                                      Є. В. Коротенко
                                                                                      В. М. Коротун