Ухвала                                                        
 
15 липня 2020 року                                                                       
м. Київ                                                                    
 
справа № 490/10379/16
провадження № 61-43083св18 
                                                                                                                           
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С., 
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,                    Штелик С. П., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Миколаївська обласна державна адміністрація,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва                        від 19 лютого 2018 року у складі судді Чулуп О. С. та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2018 року у складі колегії суддів:                             Серебрякової Т. В., Галущенка О. І., Лисенка П. П.
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської обласної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним рішення конкурсної комісії з проведення конкурсного добору директора - художнього керівника театру,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог                            
У жовтні 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 29 жовтня 1996 року він перебував на посаді директора - художнього керівника Миколаївського академічного художнього російського драматичного театру, який є об`єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області. Уповноваженим представником власника є Миколаївська обласна рада, а органом управління закладом - Миколаївська обласна державна адміністрація (далі  - Миколаївська ОДА).
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури», який набрав чинності 24 лютого 2016 року, запроваджено контракту форму трудових відносин із керівниками державних та комунальних закладів культури.
З 15 липня 2016 року почалася робота з підготовки та проведення конкурсу на посаду директора-художнього керівника театру, та його було попереджено про припинення із ним трудових відносин та проведення конкурсу.
18 жовтня 2016 року проведено конкурсний добір та рішенням конкурсної комісії переможцем на вищезазначену посаду визначено ОСОБА_2 .
Проте із зазначеним рішенням конкурсної комісії він не згоден та вважає його незаконним, оскільки його прийнято з грубим порушенням процедури проведення конкурсного добору.
Розпорядженням тимчасово виконуючого обов`язки голови Миколаївської ОДА                       від 11 серпня 2016 року № 301-р утворено конкурсну комісію у складі дев`яти осіб. Проте в подальшому розпорядженнями тимчасово виконуючого обов`язки голови Миколаївської ОДА від 12 вересня 2016 року № 348-р та від 13 вересня 2016 року                 № 355-р із складу конкурсної комісії було виключено шістьох представників громадськості та органу управління, що є безпідставним та незаконним втручанням відповідача у робочий процес конкурсного добору.
06 жовтня 2016 року відповідачем було затверджено новий склад конкурсної комісії.
Новостворена комісія, порушуючи порядок та строки проведення конкурсного добору, пропустивши етап подання документів кандидатами, перейшла до добору кандидатів, призначивши засідання на 18 жовтня 2016 року. При цьому його повідомлено про дату і місце засідання лише 13 жовтня 2016 року, в той час як відповідно до вимог статті 21-5 Закону України «Про культуру» кандидати повинні бути повідомленні не пізніш як за 10 днів до дня проведення першого засідання конкурсної комісії.
Крім того на порушення частини дев`ятої статті 21-5 Закону України «Про культуру», відповідно до якої лише на другому засіданні конкурсна комісія проводить співбесіду з кандидатами, під час якої заслуховує публічні презентації проектів програм розвитку закладу культури на один і п`ять років, утворена 06 жовтня 2016 року конкурсна комісія вже на першому засіданні прийняла рішення щодо проведення таємного голосування та провела конкурсний добір кандидатів, переможцем якого визначила ОСОБА_2 .
Засідання конкурсної комісії та саме голосування проводилося відкрито, в залі засідання Миколаївської ОДА, в присутності конкурсантів, їх представників, громадськості, преси та інших сторонніх осіб, з боку яких на членів комісії чинився психологічний тиск.
Більше того, при підрахунку голосів не було утворено лічильної комісії, а результати встановлено головою комісії Андрієвським Р. Ф. , який є посадовою особою органу управління.
За результатами проведення конкурсу йому, як його учаснику, не надано копії протоколу засідання конкурсної комісії з визначення переможця, що спричинило порушення його прав на подальше оскарження результатів.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати незаконним рішення конкурсної комісії з проведення конкурсного добору на посаду директора-художнього керівника Миколаївського академічного художнього російського драматичного театру про оголошення переможцем ОСОБА_2 , оформлене протоколом від 18 жовтня 2016 року.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що під час конкурсу була дотримана процедура його проведення, порушень закону при призначенні та проведенні конкурсного відбору та в процесі голосування судом не виявлено, голосування відбувалося відповідно до процедури, встановленої конкурсною комісією.
Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2018 року залишено без змін.
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У серпні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
У жовтні 2018 року Миколаївська ОДА подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 07 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Центрального районного суду міста Миколаєва.
18 вересня 2018 року справа № 490/10379/16-ц надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до підпунктів 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада  2010 року № 30, (з наступними змінами та доповненнями) та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2020 року № 1 «Про заходи, спрямовані на належне здійснення правосуддя», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.
Доповідачем у цій справі відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Литвиненко І. В., у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Висоцької В. С.,  Фаловської І. М.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Встановлено, що передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в її постановах, від 15 травня 2019 року у справі № 808/4168/17 (провадження № 11-1533апп18), від 05 червня 2019 року у справі № 817/1678/18 (провадження № 11-281апп19), від 15 квітня 2020 року у справі № 456/1165/18 (провадження № 11-653апп19). Крім цього, вважала, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду керувалася тим, що у наведених постановах Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що питання призначення на посаду керівника державного навчального закладу є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування, а відповідне рішення конкурсної комісії про таке призначення є рішенням конкурсної комісії в розумінні пункту 9 частини першої статті 19 КАС України і така справа підлягає розгляду судами адміністративної юрисдикції. 
При цьому колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважала спірним посилання Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 808/4168/17 (провадження                                       № 11-1533апп18) на те, що положення пункту 9 частини першої статті 19 КАС України є новелою адміністративного процесуального законодавства, оскільки розгляд такої категорії спорів віднесено до адміністративної юрисдикції у зв`язку зі змінами до цього Кодексу, які набрали чинності 15 грудня 2017 року, а тому не можуть братися до уваги роз`яснення постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», так як зазначена норма КАС України не змінювалася з часу набрання чинності цього Кодексу. 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зробила висновок, що відносини, які виникають з приводу призначення/звільнення керівника державного навчального закладу, продовження контракту є трудовими. Разом з цим зауважила, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Підтвердженням того, що такі справи є трудовими є й те, що 15 січня 2020 року законодавець доповнив статтю 150 ЦПК України частиною одинадцятою, якою заборонив забезпечення цивільного позову у разі проведення, зокрема, конкурсу, що проводяться від імені держави. Тобто ці справи є цивільними, а положення пункту 9 частини першої статті 19 КАС України, на яку посилається Велика Палата Верховного Суду, стосуються виключно публічно-правових спорів.  
З огляду на вказане колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважала, що ця справа містить виключну правову проблему й її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Відповідно пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Виходячи з викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20).
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 252, частиною другою статті 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 490/10379/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської обласної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним рішення конкурсної комісії з проведення конкурсного добору директора - художнього керівника театру, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2018 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20).
Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька    Судді:А. І. Грушицький     І. В. Литвиненко        І. М. Фаловська   С. П. Штелик