Постанова
Іменем України 
 
17 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 175/1125/17
провадження № 61-45720св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство «Акцент-Банк»,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк», підписану представником Вавелюком Олександром Володимировичем, на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Свистунової О. В., Лаченкової О. В.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2017 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк», банк) звернувся з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості, визнання недійсним довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу.
 
Позов мотивовано тим, що 03 серпня 2015 року заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року ОСОБА_2 виявила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 ЦК України.
 
Відповідно до умов договору фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року ОСОБА_2 отримала від АТ «Акцент-Банк» у платне користування автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 та зобов`язалася сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. 
 
Згідно свідоцтва про реєстрацію зазначений автомобіль належить на праві власності АТ «Акцент-Банк». В якості забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 за Договором № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року, між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено 03 серпня 2015 року договір поруки № АВ00А+00730032, відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобов`язалася перед АТ «Акцент-Банк» відповідати за виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, що випливають з Договору фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року. ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим, станом на 30 березня 2017 року, заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу складає 179 371,57 грн, яка складається із: заборгованості по залишку вартості предмету лізингу у розмірі 141 621,12 грн, заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу у розмірі 26 341,53 грн, заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу у розмірі 5 625,98 грн, заборгованості за пенею у розмірі 5 782,94 грн. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі довідки рахунку перереєстрували вказаний транспортний засіб та ОСОБА_3 від імені банку продав транспортний засіб ОСОБА_4 , але ОСОБА_3 не мав повноважень на відчуження за довідкою-рахунком автомобіля. В подальшому ОСОБА_4 продав вказаний автомобіль ОСОБА_5 , який на даний час зареєстрований власником автомобіля.
 
АТ «Акцент-Банк», з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, в позові просило:
стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за Договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року у розмірі 141 621,12 грн;
стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за Договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року за Договором поруки № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року суму боргу у розмірі 1000,00 грн;
визнати недійсною довіреність № 22 від 22 серпня 2015 року видану від імені АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_3 з моменту її вчинення;
визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 на ім`я ОСОБА_4 ;
скасувати державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 ;
визнати недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 22 серпня 2015 року, видане 22 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_4 ;
скасувати державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 ;
визнати недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 14 листопада 2015 року, видане на ім`я ОСОБА_5 ; витребувати у ОСОБА_5 транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 та передати транспортний засіб, автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 представникам АТ «Акцент-Банк»;
витребувати у ОСОБА_5 транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 та передано транспортний засіб, автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 представникам АТ «Акцент-Банк»;
зареєструвати транспортний засіб Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 за АТ «Акцент-Банк» надавши повноваження представникам АТ «Акцент-Банк» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 .
 
Короткий зміст рішень суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» задоволено.
 
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості, визнання недійсним довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу скасовано та справу призначено до розгляду у загальному порядку.
 
Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року задоволено позовні вимоги АТ «Акцент-Банк»:
стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за Договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року у розмірі 141 621,12 грн;
стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за Договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року за Договором поруки№АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року суму боргу у розмірі 1 000,00 грн;
визнано недійсною довіреність № 22 від 22 серпня 2015 року видану від імені АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_3 з моменту її вчинення;
визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 оформлений довідкою-рахунком №  ААЕ299998 від 22 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_4 ;
скасовано державну реєстрацію права власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 ;
визнано недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 22 серпня 2015 року, видане сервісним центром в м. Києві про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 видане 22 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_4 ;
скасовано державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 ;
визнано недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 14 листопада 2015 року, видане сервісним центром в м. Донецьк про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 видане 14 листопада 2015 року на ім`я ОСОБА_5 ;
витребувано у ОСОБА_5 транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 та передано транспортний засіб, автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 представникам АТ «Акцент-Банк»;
зареєстровано транспортний засіб Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 - за АТ «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11 - надавши повноваження представникам АТ «Акцент-Банк» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ : седан- В , код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 ;
вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Заочне рішення мотивоване тим, що  ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року не виконала, а тому суд зробив висновок про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу у розмірі 141 621,12 грн та стягнення солідарно з ОСОБА_1 , як поручителя за договором фінансового лізингу, заборгованості у розмірі 1 000 грн.
 
Суд першої інстанції вказав, що 22 серпня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі довідки-рахунку №ААЕ299998 від 22 серпня 2015 року перереєстрували транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 , тобто ОСОБА_3 від імені ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» продав вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_4 . Довіреність № 22 від 22 серпня 2015 року на отримання цінностей є недійсною та за своїм текстом не надає право на продаж транспортного засобу. Довідка-рахунок № ААЕ299998 від 22 серпня 2015 року, оформлена на підставі недійсної довіреності, є недійсною, та тягне за собою недійсність будь-яких правочинів, які були укладені в часі після укладання недійсного правочину.Тому суд зробив висновок про задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним правочину щодо автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , скасування реєстрації права власності на автомобіль, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію на ім`я ОСОБА_4 та реєстрації прав власності за дійсним власником транспортного засобу - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». Оскільки за цим договором ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» грошові кошти не отримував, а тому на нього не може бути покладений обов`язок по їх поверненню в порядку реституції. В судовому засіданні встановлений факт вибуття автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 з володіння ПАТ «Акцент-Банк» не з його волі, фактичне користування автомобілем ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 виданого на його ім`я, а тому суд зробив висновок про задоволення позовних вимог щодо скасування державної реєстрації прав власності на автомобіль, визнання недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_5 витребування з чужого незаконного володіння від ОСОБА_5 транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 на користь ПАТ «Акцент-Банк» та реєстрацію за останнім права власності на зазначений автомобіль.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року скасовано. В задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що АТ «Акцент-Банк» не було надано суду належних доказів на підтвердження дійсного укладення 03 серпня 2015 року заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року договору фінансового лізингу між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 , не надано доказів внесення ОСОБА_2 авансу на транзитний рахунок у розмірі, зазначеному у договорі-заяві про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року, взагалі не надано оскаржувану довіреність, видану АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_3 . Доказів на підтвердження незаконності укладення угод щодо продажу вищевказаного автомобіля, укладених між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та в подальшому між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду банком також не надано.
 
Аргументи учасників справи
 
У жовтні 2018 року АТ «Акцент-Банк» подало касаційну скаргу, підписану представником  Вавелюком О. В. , в якій просить оскаржену постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року. При цьому, посилалось на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд акцентував увагу на застосовуванні частини другої статті 799 ЦК України до договору лізингу. Системне тлумачення частини другої статті 806 ЦК України та § 1 Глави 58 ЦК України свідчить, що у частині другій статті 806 ЦК України закріплена бланкетна норма, яка відсилає до загальних положень про договір найму (§ 1 Глави 58 ЦК України). Апеляційний суд безпідставно посилався на ненадання Банком на підтвердження укладання договору фінансового лізингу, а саме - докази внесення ОСОБА_2 авансу на транзитний рахунок у розмірі, зазначеному у договорі. 
 
Вказує, що суду було надано підписану ОСОБА_2 заяву про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, яка за своєю правовою природою разом зі зазначеними Умовами та Правилами (розміщеними на сайті Банку) і складає договір фінансового лізингу. Відповідач факт укладання договору та факт отримання автомобіля не заперечувала Банком до матеріалів справи було додано копію зазначеної довіреності, однак надати оригінал Банк не мав змоги, оскільки дану довіреність не видавав, вона є підробленою. Навіть відсутність даної довіреності, за умови, що Банк вказує про факт невидачі такої довіреності та факт незаконного вибуття автомобіля з власності Банку, не є підставою для відмови Банку у захисті його порушеного права власності на автомобіль та витребування даного автомобіля у відповідності до пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України.
 
У лютому 2019 року ОСОБА_5 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.
 
Відзив мотивовано тим, що оскільки в матеріалах справи не міститься будь-якого документу, що вказує на укладання саме договору між ОСОБА_2 та АТ «Акцент-Банк» та інших документів то суд вірно дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову АТ «Акцент-Банк». ОСОБА_2 фактично згідно реєстраційної картки транспортного засобу автомобіль не отримувала за актом-приймання передачі, оскільки останній знаходився в м. Київ та ним не користувалась, адже 22 серпня 2015року він був зареєстрований за ОСОБА_4 .
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Суди встановили, що 03 серпня 2015 року заявою про приєднання до умов та правил укладено договір фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року.
 
Відповідно до умов договору фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року ОСОБА_2 отримала від ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» у платне користування автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 та зобов`язалася сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.
 
Для забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 за договором № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року, між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 03 серпня 2015 року було укладено договір поруки № АВ00А+00730032, відповідно до умов яких ОСОБА_1 зобов`язалася перед ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» відповідати за виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань, що випливають з Договору фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року.
 
Згідно пункту 2 договору поруки ОСОБА_1 відповідає перед ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» за виконання обов`язків ОСОБА_2 за договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року у розмірі 1 000 грн.
 
ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за вказаним договором не виконала належним чином.
 
Згідно наданого банком розрахунку суми заборгованості станом на 30 березня 2017 року заборгованість ОСОБА_2 за фактичний строк користування предметом лізингу складає 179 371,57 грн, яка складається із: заборгованості по залишку вартості предмету лізингу - 141 621,12 грн; заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу - 26 341,53 грн; заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу - 5 625,98 грн; заборгованості за пенею - 5 782,94 грн.
 
22 серпня 2015 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» надав довіреність № 22, якою уповноважив ОСОБА_9 для отримання цінностей.
 
22 серпня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на підставі довідки-рахунку №ААЕ299998 від 22 серпня 2015 року перереєстрували транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 , та власником автомобіля став ОСОБА_4 .
 
Вказана довідка-рахунок № ААЕ299998 від 22 серпня 2015 року була завірена ЦБДР при МВС України м. Києві.
 
ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» зазначав, що банк не оформлював і не підписував довіреність № 22, якою ОСОБА_9 уповноважується для отримання цінностей, вказаний співробітник ніколи не працював в штаті банку, підпис і печатка на документах підроблені.
 
14 листопада 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі довідки-рахунку від 14 листопада 2015 року перереєстрували транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 , та власником автомобіля на теперішній час є ОСОБА_5 .
 
При скасуванні рішення суду першої інстанції та відмові в задоволенні позову апеляційний суд вважав, що АТ «Акцент-Банк» не було надано суду належних доказів на підтвердження дійсного укладення 03 серпня 2015 року заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року договору фінансового лізингу між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 , не надано доказів внесення ОСОБА_2 авансу на транзитний рахунок у розмірі, зазначеному у договорі-заяві про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року, взагалі не надано оскаржувану довіреність, видану АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_3 . Доказів на підтвердження незаконності укладення угод щодо продажу вищевказаного автомобіля, укладених між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та в подальшому між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду банком також не надано.
 
Колегія суддів не погоджується з цим висновком апеляційного суду з таких підстав,
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок, що «нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що «у тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника».
 
Згідно частин першої та другої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
 
Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
 
Згідно зі статтею 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.
 
Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
 
У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що «за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Судом встановлено, що договір фінансового лізингу від 28 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛК «Автофінанс», нотаріально посвідчено не було».
 
Аналогічні висновки було зроблено й в інших постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1551цс16, від 18 січня 2017 року в справі № 6-648цс16.
 
Згідно частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
 
У матеріалах справи міститься заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року та додатки № 1, 2, підписані ОСОБА_2 , нотаріально не посвідчена (а. с. 23, том 1).
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_5 просив скасувати заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про (Т. 1, а. с. 151-152):
визнання недійсною довіреності № 22 від 22 серпня 2015 року видану від імені АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_3 з моменту її вчинення;
визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 оформлений довідкою-рахунком №  ААЕ299998 від 22 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_4 ;
скасування державної реєстрації права власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 ;
визнання недійсним Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 22 серпня 2015 року, видане сервісним центром в м. Києві про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 видане 22 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_4 ;
скасування державної реєстрації прав власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 ;
визнання недійсним Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 14 листопада 2015 року, видане сервісним центром в м. Донецьк про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 видане 14 листопада 2015 року на ім`я ОСОБА_5 ;
витребування ОСОБА_5 транспортного засобу - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 та передано транспортний засіб, автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 , реєстраційний номер: НОМЕР_8 представникам АТ «Акцент-Банк»;
реєстрації транспортного засобу Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 , тип ТЗ : седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 - за АТ «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11 - надавши повноваження представникам АТ «Акцент-Банк» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний , № кузова/шасі: НОМЕР_4 .
 
Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року у частині позовних вимог про: стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року у розмірі 141 621,12 грн; стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року за Договором поруки № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року суму боргу у розмірі 1 000,00 грн,  ОСОБА_5 в апеляційному порядку не оскаржував.
 
У статті 89 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення оскарженої постанови апеляційного суду) передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
 
Згідно частин першої, четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Суд апеляційної інстанції не вказав обставин, передбачених частиною четвертою статті 367 ЦПК України, для виходу за межі доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 . Окрім цього апеляційний суд, не переглянув по суті інших позовних вимог (про визнання недійсним довіреності, договору купівлі продажу, про витребування транспортного засобу, скасування реєстрації, визнання недійсним свідоцтв, реєстрації авто) Тобто, апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України, не переглянув рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
 
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року).
 
Відповідно до частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
 
Висновки за результатами розгляду
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400 та 411 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Акцент-Банк», яка підписана представником Вавелюком Олександром Володимировичем, задовольнити частково.
 
Постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року скасувати.
 
Передати справу № 175/1125/17 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року втрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              Н. О. Антоненко
 
І. О. Дундар
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук