ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" вересня 2020 р.           Справа№ 927/202/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Ткаченка Б.О. 
          Суліма  В.В. 
 
без виклику сторін 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.06.2020 у справі № 927/202/20 (суддя Романенко А.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мукамол",
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина"
про стягнення 125 044,88 грн.
ВСТАНОВИВ:
12.03.2020 до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мукамол" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина" про стягнення 125 044,88 грн., у тому числі: 123 850,49 грн. попередньої оплати за товар (жито вагою 256,8 центнера), що мав бути поставлений за договором №2/12-19 від 02.12.2019 та специфікацією №1 до нього (надалі - Договір), 247,70 грн. інфляційних втрат за січень 2020 року та 946,69 грн. трьох відсотків річних за період з 10.12.2019 по 11.03.2020, нарахованих відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору, а саме недопоставкою замовленого товару, вартість якого оплачена на умовах попередньої оплати згідно платіжних доручень № 594 від 03.12.2019 та № 597 від 05.12.2019.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 01.06.2020 у справі № 927/202/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мукамол" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина" про стягнення 125 044,88 грн., задоволено частково, стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мукамол" 123 850,49 грн. попередньої оплати, 416,22 грн. трьох відсотків річних, 2 088,97 грн. судового збору та 7 751,35 грн. витрат на професійну правову допомогу. В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з винесеним рішенням місцевого господарського суду Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Родина" звернулось до суду із апеляційною скаргою в якій просить відкрити апеляційне провадження у справі № 927/202/20, скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.06.2020 у справі №  927/202/20 в частині та ухвалити нове у відповідній частині: відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Мукамол" в стягненні з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина" 7  751,35 грн. на професійну правничу допомогу.
Скаржник не погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки в цій частині рішення прийнято без урахування судом першої інстанції наступних обставин: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір цих витрат співмірним із складністю справи та складністю виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом часом на виконання робіт та обсягом наданих послуг, ціною позову, значенням справи для сторони, поведінку сторін під час розгляду справив, дії сторони щодо досудового вирішення спору, чи міг результат вирішення справи вплинути на репутацію сторони та чи викликала справа публічний інтерес.
Скаржник вважає, що витрати на правничу допомогу неспівмірні зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом виконаних робіт (наданих послуг).
Скаржник зазначає, що за позовною заявою зазначено, що адвокатом було витрачено 2 години на вивчення документів у справі № 927/202/20, обсяг яких складає 12 сторінок і стосуються вони нескладних правовідносин купівлі-продажу, по яких сторонами підписано всі видаткові накладні. Також адвокатом зазначено про вивчення судової практики, однак в позовній заяві відсутнє посилання на будь-яку судову практику у подібних правовідносинах. Адвокатом витрачено дві години на підготовку позову, розрахунку сум, що стягують та виготовлення копій документів, що є сумнівним, зважаючи на незначну складність справи № 927/202/20, невеликий обсяг документів у вказаній справі, жодного судового засідання у вказаній справі за участю адвоката не відбулось.
На думку скаржника, 7 годин на вивчення нескладних правовідносин сторін, по яким відповідачем не заперечувалась сума боргу, а також на підготовку позову і розрахунку, є занадто великим обсягом часу для професійної правничої допомоги у справі № 927/202/20.  
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 927/202/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Пашкіна С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.06.2020 у справі № 927/202/20 залишено без руху. Запропоновано Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Родина" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, але не пізніше 5 днів з дати офіційного завершення карантину надати до Північного апеляційного господарського суду докази надсилання копії апеляційної скарги іншому учаснику процесу (лист з описом вкладення), а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю "Мукамол".
Від відповідача через відділ канцелярії суду надійшла заява від 15.07.2020 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у справі № 927/202/20, до якої додано докази надсилання апеляційної скарги у справі № 927/202/20 на адресу позивача.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.06.2020 у справі №       927/202/20 та призначено справу № 927/202/20 до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду у   зв`язку із перебуванням судді Пашкіної С.А. з 14.09.2020 по 09.10.2020, яка   входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №  927/202/20.
Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 927/202/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк   О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2020 прийнято справу №   927/202/20 до провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.06.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк  О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.
Відповідно до підпункту 3 пункту 11 розділу І Закону України   "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ X ГПК України "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:
"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".
Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та додаткових письмових пояснень, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.
Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, 02.12.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № 2/12-19, за умовами якого (п.1.1.) відповідач за договором постачальник, передає, а позивач, за договором покупець, приймає у власність зерно жита урожаю 2019 року. На виконання умов Договору, на підставі виставлених до сплати рахунків, позивачем перераховано відповідачу в якості попередньої оплати за товар 280 002,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 594 від 03.12.2019 на суму 140 001,00грн та № 597 від 05.12.2019 на суму 140001,00грн. Однак, відповідач порушив умови договору. Товар у строк встановлений п. 4.1. договору позивачу не поставив. За видатковою та товарно-транспортною накладними № 70 від 16.12.2019, з порушенням погоджених строків, відповідачем частково поставлено, а позивачем прийнято, обумовлений договором товар у кількості 243,2 центнера, на загальну суму 136 192,97 грн. Видаткова та товарно-транспортна накладні складені за підписом обох сторін та завірені печатками юридичних осіб. Обумовлений договором товар на суму 143 809,03 грн. оплачений позивачем на умовах попередньої оплати, відповідачем не був поставлений. Листом від 20.12.2019 № 241 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути кошти в сумі 143 809,03 грн. за жито, що не відвантажено. Згідно пред`явленої вимоги (листа від 20.12.2019 № 241) відповідачем було повернуто позивачу сплачені кошти в сумі 19 958,54 грн., про що свідчать платіжні доручення № 16 від 31.01.2020 та № 21 від 07.02.2020. Таким чином, на момент подачі позову до суду сума попередньої оплати за Договором, що підлягала поверненню позивачу за оплачений Товар, строки по поставці якого минули, становила 123 850,49 грн. Відповідачем не подано до суду належних доказів на підтвердження повернення позивачу вказаних коштів. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 123 850,49 грн. попередньої оплати за договором поставки № 2/12-19 від 02.12.2019 є правомірними, обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи. З огляду на те, що відповідачем неналежним чином виконано грошове зобов`язання перед позивачем з повернення попередньої оплати за вимогою останнього (лист  від 20.12.2019 №241), у позивача виникло право на нарахування відповідачу інфляційних втрат та трьох відсотків річних та відповідно право вимоги їх сплати, однак, позивачем невірно визначено момент з якого зобов`язання відповідача з повернення попередньої оплати є порушеним, натомість правомірним є нарахування та стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних починаючи з 31.01.2020, оскільки матеріалами справи підтверджується, що на вказану дату грошове зобов`язання відповідача з повернення попередньої оплати настало (відповідач був обізнаний зі змістом листа від 20.12.2019 № 241), у зв`язку із чим, колегія суддів акційного господарського суду погоджується висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позову в частині стягнення трьох відсотків річних в сумі 416,22 грн. за період з 31.01.2020 по 11.03.2020 та про відмову в частині стягнення інфляційних втрат, з огляду на заявлений період (січень 2020 року).
Слід зазначити, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.06.2020 у справі № 927/202/20 у вказаній частині жодною із сторін не оскаржується.
Колегія суддів апеляційного господарського суду щодо питання розподілу судових витрат між сторонами, зазначає наступне.
Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Статтею 126 ГПК України  встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до  статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При поданні позовної заяви позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правову допомогу, які він поніс і які очікує понести, в зв`язку з розглядом наявного спору, складає 8751,35грн. 
При цьому, якщо сумарно скласти всі наведені позивачем складові, орієнтовний розмір судових витрат на правову допомогу становить 8251,35грн, у тому числі консультування (1год) 500,00 грн., ознайомлення з матеріалами справи та судовою практикою (2год) 500,00 грн., підготовка позовної заяви та документів (2год) 2 500,00 грн., підготовка та подання заперечень, пояснень, клопотань (2год) 500,00 грн., участь у суді І інстанції по 500,00 грн. за кожне, гонорар за прийняте рішення на користь клієнта 3% в сумі 3 751,35грн. Однак, у подальшому позивачем безпідставно змінено (збільшено більш ніж у двічі) розмір витрат на професійну правничу допомогу в межах даної справи, у зв`язку із чим, позивач у клопотанні від 27.04.2020 б/н просив вирішити питання щодо розподілу між сторонами його судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 17 500,00 грн.
На підтвердження заявлених витрат позивач надав належним чином завірені копії: договору про надання правової допомоги, укладеного 01.11.2019 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Північна фортеця», ордеру (серія СВ №1003120) на надання правової допомоги на ім`я адвоката Бороди А.В., виданого Адвокатським об`єднанням «Північна фортеця» 08.04.2020, акту № 3 приймання наданих послуг на виконання договору від 01.11.2019, за яким Адвокатським об`єднанням «Північна фортеця» в період з 01.03.2020 по 27.04.2020 надано позивачу правову допомогу вартістю 17 500,00 грн. з питань стягнення заборгованості з відповідача за договором поставки №  2/12-19 від 02.12.2019, в тому числі консультування, підготовка та подача позовної заяви, повне супроводження справи № 927/202/20, що розглядається в Господарському суді Чернігівської області. 
Виходячи з детального розрахунку заявлених витрат на правову допомогу в сумі 17 500,00грн, до  них включено: консультування (1год) 1 000,00 грн., ознайомлення з матеріалами справи та консультування (2год) 2 000,00 грн., підготовка позовної заяви та документів (2год) 4 000,00 грн., підготовка та подання заперечень, пояснень, клопотань (3год) 3 000,00 грн., супроводження справи, відслідковування стану розгляду, підготовка додаткових документів, доказів, надсилання пошти (2год) 1 248 грн., гонорар за прийняте рішення на користь клієнта 5% - 6 252,00 грн.
Однак, незважаючи на те, що перелік складових залишено позивачем без суттєвих змін, порівняно із орієнтовним, зазначеним у позовній заяві, останнім без пояснення причин збільшено як значення затраченого часу, так і вартість окремих видів робіт.
Позивачем на підтвердження фактичних витрат на заявлену до відшкодування суму до матеріалів справи надано належним чином завірену копію платіжного доручення № 185 від 27.04.2020, разом з копією рахунку-фактури №  27/04/20-Р від 27.04.2020.
Відповідно до ч. 4  ст. 126 Господарського процесуального кодексу України  розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті  суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 вказаної статті).
У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 викладено правову позицію, відповідно до якої положення ч. 5 ст. 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Згідно з практикою ЄСПЛ, відображеною в пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, дана справа не є складною, з огляду на предмет спору та характер спірних правовідносин; загальна кількість витраченого часу на виконання адвокатом робіт не відповідає критерію розумності, оскільки підготовка документів у даній справі, а також аналіз законодавства та судової практики не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи з боку адвоката; при цьому, справа є малозначною та потребує лише наявності базових знань у сфері цивільного та господарського законодавства України, а з матеріалів справи № 927/202/20 не вбачається, що витрати у розмірі 17 500,00 грн., враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, обставини даної справи  та її складність, мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною), натомість обставини, на які позивач посилається у своїй скарзі не свідчать про наявність підстав для стягнення всієї суми заявлених позивачем витрат на правову допомогу, з урахуванням клопотання про збільшення витрат на професійну справничу допомогу.
Відтак, виходячи з характеру спірних правовідносин, витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 17 500,00 грн., заявлені позивачем до стягнення, не є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, тому, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 7 751,35 грн., з покладенням відповідних витрат на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду, що при вирішенні питання щодо розподілу витрат позивача на правову допомогу необхідно виходити із їх орієнтовного розміру, вказаного на момент звернення до суду з позовом, тобто із суми 8 251,35 грн., а враховуючи ступінь складності справи (малозначність спору, що містить один епізод спірних правовідносин, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних обставин справи та аналізу значного обсягу судової практики), характер та обсяг наданих адвокатом послуг (включаючи підготовку справи до розгляду, збір доказів, супроводження справи під час судового розгляду), враховуючи, що розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, за письмовими доказами, без обов`язкової участі сторін у судових засіданнях, з урахуванням ціни заявленого позову (125 044,88грн.), виходячи з принципу розумності, справедливості та пропорційності, керуючись частиною 4 статті 129 ГПК України колегія суддів апеляційного господарського суду також погоджується із висновком господарського суду першої інстанції  покладення на відповідача відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 751,35 грн., тобто за вирахуванням витрат  у розмірі 500,00 грн., заявлених у зв`язку з участю представника позивача в судовому засіданні, що фактично не були понесені.
Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду Чернігівської області від 01.06.2020 у справі № 927/202/20.
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України.
За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 7 751,35 грн. витрат на професійну правничу допомогу, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Родина", згідно із ст. 129 ГПК України.  
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Родина" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.06.2020 у справі № 927/202/20  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 01.06.2020 у справі № 927/202/20 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Родина".
4. Справу № 927/202/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.   

Головуючий суддя                                                            О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                Б.О. Ткаченко

                                                                                В.В. Сулім