Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року                                                         м. Рівне
Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М. 
з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Дем`яненко Л. П.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2020 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП  закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1   зазначив, що постанова суду є незаконна, прийнята з порушенням норм  процесуального та матеріального права. В своїй постанові суд вказав, що   ОСОБА_1 , працюючи директором ТзОВ "Транс Вероніка", не уклав трудовий договір із ОСОБА_2  та допустив останнього до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, не повідомив органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.  Однак, згідно з диспозицією ч.3 ст.41  КУпАП відповідальність передбачена за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). ОСОБА_2 надавав послуги для ТзОВ "Транс Вероніка" з перевезення вантажів на автомобілі замовника на підставі договорів підряду від 08.05.2018 р. № 02/0518, строк дії договору з 08.05.2018 р. до 01.08.2018 р. та від 19.10.2018 р. № 01/1018, строк дії договору з 19.10.2018 р. до 20.11.2018 р. Оплата виконаних послуг оплачувалась ОСОБА_2 згідно актів приймання робіт. Зазначене суд не врахував і закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, а мав би встановити відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. З огляду на зазначене, просить постанову скасувати, провадження закрити за відсутності складу адмінправопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено: ОСОБА_1 працює директором ТзОВ "Транс Вероніка" в с.Ясененичі Рівненського р-ну Рівненської області.

15.10.2019 р. у ТзОВ "Транс Вероніка" Управлінням Держпраці у Рівненській області проведено перевірку дотримання трудового законодавства та складено Акт перевірки № РВ892/1356/АВ в якому зазначено, що перевіркою підприємства встановлено укладення договорів підряду з ОСОБА_2 від 08.05.2018 р. № 02/0518, та від 19.10.2018 р. № 01/1018, строк дії договору з 19.10.2018 р. до 20.11.2018 р. Однак, директором ОСОБА_1 було допущено ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, і не повідомлено центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу. 

На підставі вказаного Акту був складений протокол про адміністративне правопорушення від 15.10.2019 року про порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 41 КУпАП. 

Заперечуючи проти наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП, захисник Дем`яненко Л. П., вказувала на те, що ОСОБА_2 працював у ТзОВ "Транс Вероніка" за цивільно-правовими угодами і відповідно цивільно-правові відносини не вимагають укладення трудового договору(контракту).

Такі аргументи захисника спростовують висновки суду першої інстанції. 

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності. Вказаних вимог закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримано не було.

З правового аналізу п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що застосування цієї норми можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16, від 6 квітня 2019 року у справі № 927/623/18

Як видно з матеріалів справи, адвокат у суді першої інстанції заперечувала вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, подавала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, що судом першої інстанції проігноровано. 

Відповідно до ч. 3 с.41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На відміну від трудового договору, винагорода за цивільно-правовий договір установлюється винятково за угодою сторін.  За цивільно-правовий договором оплачується не процес праці, а його кінцевий результат, який визначається після закінчення роботи й оформлюється актом приймання-передачі.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та ТзОВ "Транс Вероніка" укладені договори підряду від 08.05.2018 р. № 02/0518, строк дії договору з 08.05.2018 р. до 01.08.2018 р., та від 19.10.2018 р. № 01/1018, строк дії договору з 19.10.2018 р. до 20.11.2018 р., які за своєю суттю є цивільно-правовими угодами.

ОСОБА_2 не заперечував, що дійсно такі договори він укладав з підприємством та після виконання робіт підписував Акти приймання-передачі виконаних робіт на підставі яких проводилась виплата коштів підприємством. 

Зазначене свідчить, що між ОСОБА_2 та ТзОВ "Транс Вероніка" виникли не трудові відносини, а цивільно-правові, відповідно до яких працівник не зараховується до штату наказом/контрактом, у його трудову книжку не вносяться жодні відомості про його роботу на підприємстві і він не забезпечується жодними гарантіями, передбаченими для найманих працівників КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу адміністравтиного правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП в діях ОСОБА_1 є обґрунтованими, відповідають вимогам законодавства, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення.

На підставі наведеного, керуючись  ст. п. 1 ч. 1 ст. 247, 293, 294 КУпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 28 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КУпАП скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

 
Суддя Рівненського апеляційного суду                               Ковальчук Н. М.