ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

17 вересня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №592/6701/19 
Номер провадження 22-ц/816/2012/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,  

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 06 вересня 2019 року в складі судді Князєва В.Б., ухваленого у м. Суми,

                                                        ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2019 року ОСОБА_3 в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 
Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , з яким вона починаючи з лютого 2011 року і по день смерті останнього, проживала однією сім`єю, вони вели спільне господарство, їх відносини були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, як подружжя. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння по АДРЕСА_1 , інших спадкоємців немає. Заявниця посилалася на те, що зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , проте їй було відмовлено у зв`язку ненаданням доказів на підтвердження родинних відносин між нею та померлим. Тому заявниця  просила встановити, що вона - ОСОБА_3 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

  Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 вересня 2019 року заяву  ОСОБА_3   задоволено.
Встановлено факт, що ОСОБА_3 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік і дружина, з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лютого 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з судовим рішенням, особа, яка не брала участі у даній справі, але вважає, що оскаржуваним судовим рішенням суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 . 
У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказав на те, що він є рідним братом померлого ОСОБА_4 та  єдиним спадкоємцем другої черги за законом після його смерті, а на момент відкриття спадщини проживав із спадкодавцем та хоронив померлого брата. Оскаржуване рішення суду, яким встановлено факт проживання заявниці ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу із померлим ОСОБА_4 , порушує його права, як спадкоємця.
Заявник апеляційної скарги спростовує викладені ОСОБА_3 у заяві обставини спільного проживання із померлим ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу, оскільки їх відносини мали суто діловий характер, ОСОБА_4 працював у заявниці водієм, шлюбних відносин вони не підтримували, у належному померлому домоволодіння заявниця мешкала періодично та мала стосунки з іншими чоловіками. 
ОСОБА_1 послався і на те, що ОСОБА_3 шляхом обману заволоділа його паспортом та правовстановлюючими документами на домоволодіння, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості оформити свої спадкові права. 
У відзиві на апеляційну скаргу заявниця ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду  - залишити без змін. 

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 ,  представника ОСОБА_1 , як особи яка подала апеляційну скаргу про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що факт спільного проживання заявниці з ОСОБА_4 підтверджується актом №11 від 25 травня 2019 року, підписаним ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з якого вбачається, що ОСОБА_3 доглядала за ОСОБА_4 , 1965 року народження, проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , вела спільне господарство, проводила поховання за свій рахунок. 
Проте, такі висновки суду першої інстанції є передчасними і погодитись з ними колегія суддів не може, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи   та   було  встановлено  судом  першої  інстанції,  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належало померлому на праві приватної власності (а.с. 7, 28-29). 
Відповідно до паспорта громадянина України, заявниця ОСОБА_3 з 21 липня 2017 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ). 
25 травня 2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складено акт про те, що ОСОБА_3 , 1971 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно доглядала за ОСОБА_4 , 1965 року народження, проживала разом з ним за вказаною адресою, вони вели спільне господарство, а після смерті ОСОБА_4 заявниця проводила його поховання за свій рахунок (а.с. 34). 
Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
  Виходячи з вимог ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
У пункті 3 постанови  Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31березня 1995 року №5 роз`яснено, що у тому   разі,   коли   буде   виявлено,   що   встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про  право, суд   відмовляє   в   прийнятті   заяви  до  розгляду  в  окремому провадженні,  а якщо це буде виявлено  під  час  розгляду  справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам,  що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Крім того, відповідно до роз`яснень, які викладені в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7, справи про спадкування розглядаються судами  за  правилами позовного  провадження,  якщо  особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення,  які  можуть вплинути  на  спадкові  права  й  обов`язки інших осіб та або за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Якщо виникнення  права  на спадкування залежить від доведення певних фактів,  особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі  відсутності  спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується,  що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові,  що він має право звернутися  до  суду  з  позовом  на загальних підставах.
Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що головною умовою для розгляду заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження є відсутність спору про право між спадкоємцями.
Матеріалами цієї справи встановлено, що ОСОБА_3 , звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання з померлим ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4   та без встановлення цього факту буде позбавлена можливості оформити свої спадкові права. 
Проте, долученими до апеляційної скарги  ОСОБА_1 копіями свідоцтв про народження та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України підтверджується, що заявник апеляційної скарги є рідним братом  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 73-75).
Постановою приватного нотаріуса  Сумського міського нотаріального округу Скоробагатько Н.Б. від 27 липня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у поданні заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_4 . Роз`яснено йому право звернення до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини у судовому порядку (а.с. 84). 
Проте, заявниця ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді першої інстанції не повідомила про те, що у спадкодавця ОСОБА_4 є рідний брат ОСОБА_1 , який відповідно до положень ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем за законом другої черги спадкування, у той час як вона, тобто, заявниця, у разі встановлення факту спільного проживання з померлим протягом не менш ніж п`яти років до часу відкриття спадщини, може відноситись до четвертої черги спадкоємців за законом (ст. 1264 ЦК України). 
Таким чином, оскільки в даному випадку існує спір про право заявниці ОСОБА_3 на спадкування і це право оспорюється іншою особою, зокрема, ОСОБА_1 , який також претендує на спадкове майно, яке належало померлому брату ОСОБА_4 , а тому, на переконання колегії суддів, заява ОСОБА_3 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Оскаржуване рішення належить скасувати, а заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику право на звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах. 

Керуючись ст.ст. 315; 374 ч. 1 п. 4; 376 ч. 1 п. 4; 381 ч. 1;  382 ЦПК України, апеляційний суд, -

                                                        П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 вересня 2019 року у даній справі скасувати.
Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишити без розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 18 вересня 2020 року.

Судді:                                                                           С.Г. Хвостик (суддя - доповідач)

                                                                                      О.Ю. Кононенко  

                                                                                      С.С. Ткачук